Levermosemes udbredelse i Norge. 99 



recnrvatulo, margine integerrimo vel subrepando, serie monili- 

 formi cellularum car ente, loho posiico (aiiriculo) magno caule 

 contiguo, galeato, subrotundo. AmpMgastria magna, caule 

 3plo-4plo latiora, reniformia, ad latera paullum deciu-rentia, 

 marginibus planis, répandis, apice breviter emarginato lobisqne 

 obtusis vel solum retuso. Cellulæ majusculæ, conformes,, 

 rotundæ, valde triangnlariter incrassatæ, cuticula scabriuscnla. 

 [Flores masciili et fructus mihi ignoti.] 



Yokser paa skyggefulde, mosgroede, lidt fugtige klipper 



af kiselbergarter, gjerne i nærheden a£ fosser og elve. Denne 



sjeldne art er hidtil kun funden en eneste gang i Norge, 

 nemlig i 



Bratsberg: ved Hotigefosjuvet nær Rollag i Vestfjorddalen i 

 Telemarken, sparsomt blandt Jungermania nardioides og Jung, 

 quinquedentata ^(M-. Bl. 1822 eller 1826?). _ Exemplarerne findes i 

 Somf. herb, under navn af ,,Jung. tamariscifolia — Haugefos- 

 juvet — dedit Blytt". Jeg har ikke fundet den blandt de af prof. 

 Blytt fra dette sted samlede moser i universitetets herbarium. Arten 

 forekommer hist og her i Alpelandene og turde findes paa flere 

 steder i det sydlige Norges aastrakter i Bratsbergs og Nedenæs 

 amter og maaske i fjordegnene paa vestkysten. — De norske 

 exemplarer er sterile, men forresten aldeles overensstemmende med 

 exemplarer fra Kärnthen. 



FruUania JacMi ligner i størrelse mest Fndl. tamarisci, men 

 i habitus og karakterer staar den nærmest Fridl. dilatata; den skilles 

 let fra de øvrige europæiske arter ved sine store amfigastrier. 



21. F. dilatata (L.) Dum. 



Jungermania dilatata L. Sp. pl. ed. 1, vol. 2, p. 1133 (1753). 

 Jungerm. tamariscifolia Schreb. Spic fl. Lip. p. 108 (1771); Wahlenb. 

 Fl. lapp. p. 387 (1812); M. Blytt in shed. ex. parte; Somf herb. 



FruUania dilatata Dum., Hartm. Skand. fl. ed. 10, 2, p. 149 (1871). 



Danner ilade, haandstore matter paa stammerne af for- 

 skjelhge løvtræer (sjeldnere paa naaletræer) og paa skygge- 

 fulde temmelig tørre bergvægge og klippeblokke, saavel paa 

 kalk- som paa kiselunderlag, undertiden ogsaa paa halvraadne 

 træmaterialer, (f. ex. gamle gjerder o. 1.). I Norge er den 

 udbredt over alle lavere liggende dele af landet og gaar mod 

 nord indtil Alten i Finmarken (70" n. br.); i kystdistrikterne 

 østen- og vestenfjelds er den en af de almindeligste arter. 



