132 B. Kaalaas. 



laciniis angustioribus sæpe divergentibus ut folia fere cunei- 

 formia fiant. Amphigastria magna, multo latiora quam longa, 

 in caule semper (ad V2) quadrifida, in^ ramis interdum trifida, 

 laciniis incurvis. Cellulæ irreguläres, rotundato-quadratæ, pro 

 more valde incrassatæ, parce chloropliylliferæ ; cuticula lævis. 

 Hamuli feminei ex axillis amphigastriorum in una serie com- 

 plures, baud vel parcissime radiculosi, 6 — 10-pbylli, bracteis 

 irregulariter quadrifidis, laxe textis; arcbegonia 10 — 12. 



Forekommer paa torvagtig, Hdt fugtig jord paa skygge- 

 fulde og kjølige steder i bratte fjeldlier, men fornemmelig 

 mellem store klippestykker i mosgroede urer under høiere 

 fjelde, altid paa skyggesiden og paa underlag af kiselbergarter 

 (gneis, granit, konglomerat og baardere skifere). 



Som oftest vokser den meget spredt blandt andre moser 

 {Hylocomia^ Hypna og forskjellige bepaticæ), men træffes ogsaa, 

 skjønt sjeldnere i ublandede tuer. Den vokser aldrig som 

 Lepidozia reptans paa raadne stubber. I Norge, det eneste 

 land, hvorfra arten bidtil kjendes (?), optræder den kun inden 

 den atlantiske floras omraade, idet den udelukkende er funden 

 i de bjergfulde fjordegne paa vestkysten fra Dirdal ved den 

 sydligste arm af Stavangerfjorden (58° 50' n. br.) mod nord 

 indtil Rugsund i Nordfjord (61° 50' n. br.). Da den paa sit 

 nordligst bekj endte voksested forekommer i stor mængde, gaar 

 den sikkerlig endnu længere mod nord, sandsynligvis til Roms- 

 dalen. — Da den først for faa aar siden er opdaget (af dr. N. 

 "Wulfsberg i 1876), er den endnu kmi paavist for forlioldsvis 

 faa og spredte steder inden sin voksekreds, men paa flere af 

 disse forekommer den i stor mængde og byppighed, og det 

 er derfor sandsynligt, at den er ganske abnindelig paa alle 

 passende steder (bratte skyggefulde fjeldsider og urer) langs 

 vestkysten. Den stiger fra havets niveau op paa tjeldene til 

 en høide af mindst 600 meter. Næsten altid ledsages den 

 foruden af JBazzania triangularis, JBasz. trilobata og Jungermania 

 orcadensis af Pleuroøia purpurea, Scapania planifolia og Junger- 

 mania Donii, men er dog langt almindeligere end disse. 



Frugt er endnu ikke funden hos denne art; de fleste 

 norske exemplarer er hunplanter. 



