Levermosernes udbredelse i Norge. 139 



b^ 



Kristian. Land: Finden i Torpen (M. Bl. 1839). 



Romsdal. Søndmøre: Aalesnnd (R. Hartm.). 



S. Trondlijem. Trondhjems omegn: Brunstad „ad piscinarum" 

 (Grunn. if. Fl. norv. 2, p. 58), Ils viken (Wf.), Høvringsbergene, 

 ileresteds (if. Hg). 



43. B. triaugularis (Schleich.) Liiidb. 



Jimgermania triangularis ScMeicli. Cent. 2, nr. 21. 



Jungermania deflexa Mart. Flor. Erl. er. p. 135 (1817). 



Jimgermania tricrenata Wahlenb. Fl. carp. p. .361 (1814): M. Bl. ia 

 sliedis. 



Jungermania trilohata ß- minor Web. Prodr. p. 43 (1815); M. Bl. in 

 shedis. 



Mastigobryiim. cleflexum Gr. N. L. Syn. Hep. p. 231 (1845); Hartm. Sk. 

 fl. ed. 10, 2, p. 146 (1871). 



Bazznnia triangularis Lindb. Hep. in Hib. leet. p. 499 (1874); Muse. 

 scand. p. 3 (1879). 



Forekommer især paa skyggefulde, mosgroede bergvægge, 

 paa klippeaf satser og paa stene af kiselbergarter ; men ogsaa 

 paa fiigtig, torvagtig jord mellem khppestykker i urer og 

 mellem lyng og Vaccinum-B.rter paa bratte fjeldskraaninger. 

 Den skyr fuldstændig kalkholdig jordbund. Arten har i Norge 

 •en meget stor ndbredelse, idet den forekommer fra den syd- 

 lige del af landet saavel østen- som vestenfjelds mod nord 

 indtil Finmarken (omtr. 70°), dog med meget forskjellig hyp- 

 pighed i landets forskjelhge egne. Paa Østlandet, i Kristiania 

 og Hamar stifter, er den mindre hyppig og forekommer især 

 paa klippevægge i høiereliggende bergstrakter og i fjeldegnene, 

 derimod yderst sjelden i lavlandet under 300 meter. I Kri- 

 stiansands stifts østenfjeldske del bhver den allerede hyppigere, 

 •og paa vestkysten omtrent fra Lister til Trondhjem hører den 

 til de alleralmindeligste levermoser ; her forekommer den især 

 i masser i urer paa skyggefulde fjeldskraaninger og gaar helt 

 ned til havet. I Nordland og Finmarken synes den at være 

 meget sjelden. Den stiger paa fjeldene i den sydhge del af 

 landet op til en høide af mindst 1200 meter. 



Arten er yderst variabel alt efter voksestedets beskaffenhed 

 og høide over havet, dog gaar de forskjelhge former saa 

 jevnt over i hverandre, at de vanskehg lader sig opstille som 

 varieteter. 



