Levermosernes udbredelse i Norge. 145 



46. 0. deimdatum (Nees.) Dum. 



Jungermania denudata Nees. in Mart. Fl. Eii. er. præf. p. l-i (1817). 



Odontoschisma denudatum Dum. Recueil 1, p. 19 (183.5). 



Sphagnocetis communis f^. macrior Gr. L. N. Syn. Hep. p. 149 (1844); 

 Linipr. in Krypt, von Settles. 1, p. .300 (1876). 



Sphagnocetis communis Hartm. Skand. fl. ed. 10, 2, p. 144 (1871) ex 

 parte. 



„Priori proxima, subminor, plerumque cæspitosa. Caules 

 basi subapbylla rhizomatosi, flagella radicellis villosissima 

 demittentes, dein siibramosi, ramiqne alii arcuati arhizi — raro 

 apice decurvo radicantes — alii erecti superne sensim miniiti- 

 folii, apice gonidüferi. Folia media cæteris majora, utroque 

 caulis (ramive) fine sensim minora, patentia (nunquam secunda), 

 late ovata, subpellucida, concavula. Ämpliigastria ubique 

 obvia, ad ramos gonidiiferos increscentia, foliisqne supremis 

 æquimagna, late ovalia, integerrima vel subdenticulata " 

 CelhUcB, præsertim ad angulos, valde incrassatæ, lumine stellæ- 

 forme, cuticula papilloso-verruculosa. „ Bradeœ perichætii Sbpice 

 magis recurvæ, sæpe denticnlatæ. Perianthia apice conniventi- 

 clauso snbciliata, demum irregulariter rupta." (Efter R. Spruce: 

 On Cepbalozia p. 61). 



Forekommer fortrinsvis paa raadne stubber og paa træ- 

 stammer, der raadner i sumpe, sjeldnere paa jord i tuede 

 torvmyrer eller lyngmark (og paa fugtige klipper af kiselberg- 

 arter). Den synes i Norge at kave omtrent samme udbredelse 

 som foregaaende art, idet den forekommer kist og ker over 

 saagodt som keie landet indtil Hammerfest (70 " 40'), men er 

 vistnok noget sjeldnere end denne. Ligesom 0. sphagni er 

 den kyppigst i de vestkge og nordlige dele af landet, medens 

 den synes fuldstændig at mangle i de indre egne af Østlandet, 

 ialfald kjendes intet voksested fra Hamar stift og Akerskus 

 amt. Naar keiler ingen voksesteder kjendes fra Kristiansands 

 stift, kan grunden kertil ikke være den, at arten mangler i 

 dette strøg, da den baade forekommer vestenfor i Bergens 

 stift og østenfor i Kristiania stifts kystegne, men maa skyldes 

 den mangelfulde undersøgelse af mosfloraen i disse trakter. 

 Dens køidegrænse paa fjeldene synes ogsaa at falde omtrent 

 sammen med foregaaendes. 



Frugt forekommer kos denne art, skjønt i det keie sjelden, 

 dog oftere end kos 0. spliagni. 



. Nyt Mag. f. Naturv. XXXIII. II. 10 



