154 B. Kaalaas. 



"blomsterstand og bladform ellers let kan forveksles. Med hensyn 

 til perichætiets bygning nærmer den sig mest Ceph. hiloha, som 

 dog blot har én krans af bracteer, og som desuden er en meget 

 større art og vokser jpaa fugtige lokaliteter i torvmyrer. 



53. C. integerrima Linclb, 



Cephalozia integerrima Lindb. Hep. in Hibern. leet. p. 502 (1874); Muse. 

 seand. p. 4 (1879). 



„Autoica, acrocarpa pusilla, virens, inferne pallida, tener- 

 rima. Gaules perbreves, parum et breviter ramosi, ramique 

 radicellis creberriniis albidis repentes. Folia imbricata, parva, 

 ramornm sæpe minuta, flores femineos versus majora et 

 rotundiora — caulina media cuneata vel cuneato-quadrata, ad 

 Y2 acute biloba, subcarinata, lobis patentibus obtusissimis. 

 Cellulæ minutulæ, leptodermes, quadratæ vel rKombeo-bexagonæ, 

 marginales quadratæ. Amphigastria nulla. Flores feminei in 

 caule ramisque terminales; bracteæ subtrijugæ tristicliæ, foliis 

 sat majores, latitudine variæ, sæpe prælaiæ, apice hilohce vel 

 iruncato-trilohæ^ lobis interdum retusis, intimæ in excipulum 

 perianthio arcte appresum connatæ. Perianthium alte emersum, 

 lineare vel subclavatum, semper fere incurvum, 3 — 4-plicatum, 

 ore lato repando demum plurifido. Capsula oblonga. Androecia 

 ramum totum fere tenentia; bracteæ bilobæ, lobo postico 

 majore, persæpe retuso, monandræ." (R. Sprue. On Cephalozia 

 p. 66). 



Demie karakteristiske art vokser paa fugtig, leret jord ved 

 veikanter og paa enge og synes kun at forekomme i de lavere 

 egne af det sydøstlige Norge. Aldeles sikre exemplarer har 

 jeg seet fra følgende steder: 



BusJcerud. Eingerike: Hønefos, cfr. (Br, angust 1890). 



Akershus. Kristiania omegn: Grorud i østre Aker, (60° n. br.), 

 paa leret jord ved randen af veie i selskab med Bryum oUongum i 

 TnæDgde, cfr. (Ks. september 1890), Rød mølle nær Lysaker, col. 

 paa lerjord (Ks.). 



Det synes at fremgaa heraf, at planten hører til de sjeldneste 

 arter af denne slægt, dog er den maaske som saa mange andre 

 Cephaloziellæ hyppig overseet. Frugt synes at forekomme rigelig i 

 juli og august. 



Arten er først opdaget i 1874 i Finland af prof. S, O. Lind- 

 berg og kjendes desuden fra det sydlige Sverige. 



