Levermosernes udbredelse i Norge. 155 



54. C. leucantha Spruce. 



Cephalozia leucantha Spruce, On Ceplialozia p. 68 (1882). 



„Dioica, semper fere cladocarpa, albescens, magnitudiiie 

 C. divaricatæ. Gaules prostrati, masculi cum feminei sæpe arcte 

 implexi, tenues elongati ilexuosi subramosi radicellosi, flagellis 

 nullis. Folia parva, valde distantia, patula vel assurgentia, 

 oblonga vel quadrato-rotunda, adusque vel ultra 72 bifida, sinu 

 acuto obtusove, lobis sæpe inæquabbus lato-subulatis (basi 3 — 4 

 cellul. latis) acutis subacuminatisve, parallelis vel conniventibus ; 

 cellulæ minutulæ subquadratæ. inferiores parum elongatæ. 

 Amphigastria nulla. Bracfeæ iloris feminei intimæ foliis 3 — 4plo 

 majores, plus minus connatæ, orbiculatæ, subdenticulatæ 2 — 3- 

 lobæ, lobis brevibus acuminulatis. PeriantMa pro plantula 

 maxima, foliis lOplo longiora ovato-lanceolato-fusiformia vel 

 sublinearia, albida leptodermia, superne 3-(rara 4-) gona, ore 

 minute sæpeque obsolete setuloso. Calyptra tenuis. Capsula 

 magna, dimiclium perianthium sæpe adæquans, oblongo-cylin- 

 drica badia. Androecia brevia vix unquam ramulum totum 

 tenentia, terminalia mediave, julacea; hradece foliis majores 

 arcte imbricatæ orbiculatæ concavissimæ carinatæ, ad Vs bi- 

 trilobæ monandræ; hracteolæ minutæ lineari-subulatæ." (R. 

 Spruce: On Cephalozia p. 68). 



Vokser ofte i store og tætte tuer paa raadne træstammer 

 (helst naaletræer) paa fugtige steder, sjeldnere paa raadne 

 stubber, meget ofte ogsaa paa fugtig torvjord og krj^bende 

 blandt Sphagna og andre moser i myrer og sumpe. Arten er 

 udbredt over hele Norge'^fra den sydhgste del af landet indtil 

 Hammerfest (70 '' 40') og Sydvaranger i Finmarken og er i 

 regelen hyppig paa de fleste steder saavel østen- som vesten- 

 fjelds, særlig i de høiereliggende fugtige skovtrakter paa Øst- 

 landet. Naar ingen voksesteder kj endes fra den sydhge og 

 østlige del af Kristianssands stift, er grunden hertil sikkerlig 

 ikke, at den mangler i disse strøg. Langs vestkysten fore- 

 kommer den mest paa torvagtig jord næsten altid i selskab 

 med Lepidosea seiacea. Ogsaa i Finmarken og Nordland synes 

 den at være almindehg. Dens sjeldneste forekomst turde 

 ^ære i de laveste egne omkring Kristianiafjorden og langs 

 Skagerakskysten. Den stiger i det sydhge fra havets niveau 



