Levermosernes udbredelse i Norge. 159 



o'- 



siver vand, sjeldnere i bække, stedse paa kiselholdigt underlag. 

 Hos os synes den især at forekomme i subalpine og alpine 

 trakter i den centrale og østlige del af landet fra omtrent 

 500 — 1300 meter over havet. Hidtil er den vistnok blot fun- 

 den paa nogle faa steder i Kristiania og Hamar stifter fra 

 Kristiania mod nord til Østerdalen (62^ 10' n. br.), men den 

 turde dog ikke være saa ganske sjelden i vore fjeldtrakter. 

 Frugt forekommer sjelden. 



Den skiller sig fra de almindelige former af Ceph. divarieata 

 saavel ved sin størrelse som ved sine fjerntstaaende blade med 

 brede obtuse bladlapper; pericliætiet synes ogsaa at have en 

 noget afvigende bygning, og planten turde derfor maaske for- 

 tjene artsret. De norske exemplarer stemmer ganske med 

 originalexemplarer fra Grimsel i Schweiz. 



Voksesteder: 



ÄJcershus Kristiania omegn: Bogstadaas, jiaa toppen paa vaade 

 fladberg, cfr. (Ks.). 



SusJcerud. Hallingdal: Bjøbei^g i Hemsedal, paa vaade fladberg, 

 1270 m. 0. h. (Ks.). 



Kristian. Valders: Skogstad, cfr. i bække (Br. august 1889) 

 og paa Bergsfjeld i Vang (Ks.). 



Hedemarlien. Østerdalen: Tronfjeld i Lilleelvedalen (Jg.)- 



56. C. bifida (Schreb.) Lindb, 



Jungermania bifida Sckreb. in Scliixiid. Ic. et anal. pl. 3, p. 250; 6, tab. 

 61, fig. 2 (1779) (secus Lindb.j. 



Jungermania hyssacea Eotli. ; Hook. Brit. Jung. t. 12 (1816). 



Jungermania divarieata (Engl. Bot.) Nees. Hep. Eur. 2, p. 241 (1836); 

 Nees., Gottsch. & Lindenb. Syn. Hep. p. 135 (1844); Limpr. Krypt, von 

 Schles. 1, p. 294 (1876). 



Trigonanfhus divaricaius ß. exampliigastriatus Lindb. Hartni. Skand. fl. 

 ed. 10, p. 143 (1871). 



Cephalozia bifida Lindb. Muse. scand. p. 3 (1879). 



Ceplialozia divarieata 3c. normalis Spruce: On Cephalozia p. 64 (1882). 



Äutoica ^), præcedente minor et gracihor, cæspitibus den- 

 sis, parvis, pro more rufo-brunneis vel fere nigris, locis um- 



^) Ifølge Lindb. Musci scand. p. 4 og Limpr. Kr3rptog. von Scbles. 1, p. 

 294 autoik; Spruce angiver den derimod som dioik (On Ceplialozia p. 

 64), i hvilket fald arten rettest opføres som varietet af C. divarieata. 

 For mit eget vedkommende kan jeg tun sige, at jeg i flere tilfælde 

 har fundet planter, som ganske sikkert hører til denne art, utvilsomt 

 autoike. 



