Levermosernes udbredelse i Norge. 163 



b. Eucephalozia Spruce. 



58. C. catenulata (Hüb.) Spruce. 



Jungermania catenulata Hüb. Hep. Germ. p. 169, nr. 67 (1834); Nees. 

 Hep. Eur. 2, p. 248 (1836): Nees., Gottsch. & Lindenb. Syn. Hep. p. 1.38 

 (1844). 



Jungermania redusa Tayl. Lond. Jonrn. Bot. 1846, p. 278. 



Cephalozia serriflora Lindb. Medd. af Soc. pro f. fl. fenn. 1878; Lindb. 

 Musc, scand. p. 4 (1879). 



Cephalozia catenulata Sjaruce, On Cephalozia p. 33 (1882). 



„Dioica, plerumque cladocarpa eflagellifera, statura liabitu- 

 que C. muUiflorce (Spruce = C. mediœ Lindb.), rigidior tamen^ 

 colore fulvo plerumque insignis, caule prostrato subpinnatim 

 ramose radicelloso; ceïlulœ in caulis diametro sub 6, corticales 

 14-seriatæ internis pauUo majores atque pellucidiores. Folia 

 parva subimbricata concavula — siccando magis incurva cate- 

 nam simulantia — ovali-rotunda ad Y2 bifida, sinu plus minus 

 obtuso, segmentis patulis vel subconniventibus acutis; cellulæ 

 parvulæ subquadratæ rbombeæve leptodernies chlorophyllosse 

 et subopacæ (valde incrassatæ). Amphigastria nulla. Bami 

 feminei breves, raro subelongati. Bradeæ intimæ foliis duplO' 

 longiores, oblongæ ad Y2 bifidæ, segmentis subulato-aouminatis^ 

 margine hie illic denticulatæ spinulosæve, raro subintegerrimæ; 

 hracteola libera conformis. Perianthia alte emersa, lineari-fusi- 

 formia 4-plo longiora quam lata, cellulis unistratis conflata, 

 tota longitudine alte 3-carinata, ore constricto setosa vel 

 ciliolata. Calyptra tenuis. Capsula rufo-badia ovali-cylindrica. 

 Androecia in ramo apicalia julacea; bracteæ paucijugæ foliis 

 æquimagnæ, bracteolis adjectis." (Spruce, On Cepbalozia 

 p. 33). 



Forekommer paa raadne træstubber og stammer (især af 

 naaletræer), sjeldnere paa fugtig, torvagtig jord og paa fug- 

 tige klipper. Hos os er den hidtil med sikkerbed kun kjendt 

 fra den sydlige del af landet, livor den synes at forekomme 

 ikke sjelden, saavel paa Østlandet som i det vestenfjeldske, 

 maaske noget hyppigere i det sidstnævnte strøg. Imidlertid 

 er artens udbredelse hos os forholdsvis lidet kjendt af grunde, 

 som anføres nedenfor. — Dens nordgrænse er hidtil ved 

 Trondhjem (63^/2° n. br.), men sandsynligvis gaar den endnu 



11* 



