Levermosernes udbredelse i Norge. 167 



prostrata subramosa, interdum snbpinnata, ramis radicellosis 

 apice assurgente arhizis, flagelKs iinllis. Caulis subcompressus — 

 supra fere planus, subtus convexus, cellulis 6 vel 7 in diametro; 

 cellulæ corticales 12 — 14-seriatæ majusculæ pellucidæ, internæ 

 mnlto angustiores subopacæ. FoUa parva subimbricata — in 

 planta sterili sæpe distantia — subassurgentia, rbombeo-rotunda, 

 antice decurrentia, ab apice ad ^/3 bifida, sinn obtuso, rarins 

 lunato, segmentis cormiventibus acntis vel subacuminatis. 

 Cellulæ médiocres leptodermes, pellucidæ, cbloropbyllo parco, 

 quadrato-liexagonæ, subconformes, inferiores submajores. — 

 Flores dioici: feminei in ramo perbrevi terminales. Bracteæ 

 subtrijugæ tristicbæ, iutimæ foliis 3 — 4-plo majores tenues, 

 ■ oblongo-rotundæ ad Ys bifidæ — raro trifidæ vel bis bifidæ — 

 -segmentis acutis integerrimis ; hracfeola subconformis sæpe cum 

 bracteis in excipulmn altum connata, medio utrinque in angu- 

 lum dentique dilatata. Perianthia lineari-fusiformia, juniora 

 triplicata, adulta solum apicem versus trigona, ore subconstricto 

 denticulata setulosave (setulus solum 1 vel 2 cellulis longis) 

 carnosa, basin versus cellulis 3-stratis, medio 2-stratis, conflata. 

 Calyptra duplo brevior ovali-globosa carnosa, tota fere longi- 

 tudine cellulis 3-stratis constans. Capsula oblongo-cyHndrica 

 liaud alte pedicellata. Spori pulchre cinnamomei. Androecia 

 rami apicem — rarius medium — tenentia; hractece plurijugæ 

 subsecundæ foliis æquimagnæ ad V2 usque acute bifidæ canali- 

 culato-concavæ, antberidiis solitariis." (R. Spruce: On Cepha- 

 lozia p. 37). 



Vokser dels paa fugtige steder: i myrer, sumpe og paa 

 torvjord, ofte krybende mellem sphagna og andre sumpmoser, 

 -dels paa raadne stubber og stammer, undertiden, men sjelden, 

 •ogsaa paa fugtige klipper af kiselbergarter. Arten er udbredt 

 over hele Norge fra det sydligste indtil Hammerfest (70 '' 40') 

 og Østfinmarken og forekommer i de fleste trakter ganske 

 almindeligt, skjønt ei saa hyppig som Ceph. hicuspidata. Hyp- 

 pigst synes den at være i Østlandets fugtige skovtrakter paa 

 raadne stubber; langs vestkysten er den noget mindre almin- 

 delig og træffes her mest paa torvjord. Selv i landets nord- 

 ligste egne synes den at være næsten ligesaa hyppig som i 

 det sydlige. Paa f j eldene i den midtre del af landet gaar den 

 op til en høide af over 1000 meter, f. ex. paa Filefjeld, 



