176 B. Kaalaas. 



Hedemarken. Østerdalen: Tronfjeld i Lilleelvedalen i alperegi- 

 onen paa sætervolde i selskab med Ceph. bicuspidata, o^ & $ (H. 

 Lindberg og S. O. Lindb. juli 1887). 



Det er imidlertid liden grund til at antage, at den skulde være 

 sjeldnere i det nordlige Norge og i landets sydligere fj eldtrakter end 

 i de andre skandinaviske lande. Sandsynligvis forveksles den med 

 andre Cephaloziæ, mellem hvilke den ofte vokser spredt, især maaske 

 med Ceph. hicuspidata og C. pJeniceps. Den sidste ligner C. horeaîis 

 meget, men skilles fra den blande andet ved sin mangel paa amfi- 

 gastrier. 



Kalk og frugt kj endes hidtil ikke. 



66. C. albescens (Hook.). 



Jungermania albescens Hook. Brit. Jung. t. 72 (1816) et Suppl. t. 4; 

 Nees., Gotische & Lmdenb. Syn. Hep. p. 102 (1844). 



Jungermania scufafa Somf. Suppl. fl. lapp. p. 70 (1826) et m herb. 

 Trigonanthus albescens Lindb., Hartni. Skand. fl. ed. 10, 2, p. 142 (1871). 

 Cephalozia islandica ß albescens Lindb. Musc, scand. p. 3 (1879). 

 Pleuroclada albescens Sj)ruce, On Ceph. p. 78 (1882) '). 



Forekonmier paa fiigtig jord i fjeldtrakter, især paa steder, 

 livor snefonner ligger længe udover soromeren, og hvor altsaa 



') Cephalozia albescens med dens varieteter er af R. Spruce opstulede 

 som en egen slægt under navn af Pleuroclada. Den skulde adskille 

 sig fra slægten Cephalozia væsentlig ved følgende karakterer: 1) ved 

 sin blaagrønne farve.^ 2) den jevnt bladede stilk, der mangler rodhaar, 

 3) de lateralt stillede grene med et fra de øvrige blade forskjellig- 

 formet, udelt aksel- eller støtteblad ved grunden og 4) ved det kjødede 

 perianthium, der i den nederste halvdel bestaar af indtü 8 ceUelag. 

 Efter nun menmg er denne adskillelse af nærværende art fra de 

 øvrige Cephaloziæ som en egen slægt mhidre vel begründet. De to 

 førstnæ»vnte karakterer for sig alene kan natiu-ligvis ikke begründe 

 nogen slægtsforskjel. Hvad det udelte akselblad ved grenenes basis 

 cmgaar, er dette en dannelse, som ikke er eiendommelig kun for Cephalozia 

 albescens, men som ogsaa findes hos flere tyinske Cephaloziæ. Jeg har 

 ialfald iagttaget et saadant udelt akselblad ved grenenes grund hos 

 C. bicuspidata og C. Lammersii i saamange thfælde, at jeg maa antage, 

 at det hos disse arter er en regel. Maaske findes det ogsaa hos 

 andre, hvad jeg imidlertid endnu ikke har kunnet paavise. Hos C. 



bicuspidata er dette støtteblad bredt lancet ægf ormet ; det er ikke 



stillet midt for grenen, men noget mere til stilkens forside og fæstet 

 til grenen saavelsom til stilken. Det har altsaa ganske samme stil- 

 ling som stengelens øvrige blade. Det første blad paa grenen er i 

 regelen ogsaa udelt og lancetf ormet men mindre end støttebladet (et 

 amfigastriiim). En gren hos C. bicuspidata maa vel rigtigst beti-agtes 



