188 B. Kaalaas. 



Bratsberg. Porsgrund, cfr. (prof. Schübeier); Telemarken: 

 Bolkesjø i Gransherred (Kr.). 



Nedenæs. Homedal og Vik i Fjære, cfr. (Hg.). 



Lister og Mandal. Kristiansand: ved Eg, paa trærødder, cfr. 

 (Ks.); Lister: Farsund, paa fugtig jord (Kr.). 



S. Bergenhus. Hardanger: Opsanger i Husnæs, paa stolper 

 under kværnehuse, col. (Ks.), baroniet Rosendal, paa raadden ved 

 (Ks.). 



Kristian. Hadeland: Svartdalslid i Hadelands alminding, col. 

 (Kr.); Valders: Kvitliøgd i vestre Slidre, paa jord ved stier i sko- 

 ven, 800 meter o. h., col, (Ks.); Gudbrandsdalen: Ringebo, cfr. 

 (Somf.). 



72. L. minor Nees. 



Lo]ihocolea minor Nees. Hep. Eur. 2, p. 330 (1836); Nees., Gottsch. & 

 Lindenb. Syn. Hep. p. 160 (1844); Hartm. Skand. fl. ed. 10, 2, p. 144 

 (1871). 



Forekommer paa sandig-Ieret eller humusrig jord paa tem- 

 m.elig tørre, men skyggefulde steder mellem græs og m.oser, 

 meget ofte paa skyggesiden af hulveie, desuden paa træ- 

 rødder, raadne stubber og paa mosvevokste skyggefulde klip- 

 per, helst paa undeilag af kalkholdige bergarter. Medens 

 Lopliocolea Udentata og L. cuspidata i Norge optræder som 

 sydlige og vestlige arter, er L. minor ligesom L. heterophylla en 

 afgjort østlig art, der er udbredt kun i det sønden- og norden- 

 fjeldske; men derimod fuldstændig synes at mangle inden den 

 atlantiske floras omraade. Den er hos os hidtil paavist fra 

 Skien, Vestfjorddalen i Telemarken og den sydhgste del af 

 Smaalenene mod nord over Oplandene og Dovre indtil Trond- 

 hjem samt paa et par steder i Tromsø og Finmarken helt op 

 til Hammerfest (70° 40' n. br.). Paa enkelte steder, som f. ex. 

 i Smaalenene og i Kristianiatrakten, hører den ingenlunde til 

 de sjeldnere arter i lavlandet. Derimod synes den i det nord- 

 lige Norge og i høiereliggende trakter, som f. ex. paa Oplan- 

 dene og i de større dalfører paa Østlandet at være temmehg 

 sjelden, dog gaar den paa Dovre næsten helt op til birkeregi- 

 onens øverste grænse eller til omtrent 1000 meter, altsaa 

 høiere end nogen anden art af denne slægt. Det kan vel 

 neppe være tvilsomt, at den vil blive paavist længere mod syd 

 i det østenfjeldske Norge, maaske ned til Kristiansand, men 

 derimod neppe paa Vestlandet. I overensstemmelse hermed 



