Levermosemes udbredelse i Norge. 205 



luteo-vel fusco-viridis — olivaceis. Catilis fasco-viridis, flexu- 

 osus sat fragilis, procumbens, ramosus, radiculis brevibus hyaliiiis 

 fasciculatim ex basin ampbigastriorum orientibus repeus. Folia 

 succuba, longitudinaliter affixa, liorizontalia, subplaua, sicca 

 recurvata, contigua — laxe imbricata, antice paululuni decnr- 

 rentia, ovata, apice rotmidata (rarius emarginata), marginibiis 

 iiitegris. Cellulœ minus laxæ, rotmidato-liexagonæ, in toto folio 

 snbæquales, baud incrassatæ, valde cblorophylliferæ et opacæ, 

 cuticula distincte striolata. Amphigastria parva, ovato-lanceo- 

 lata — triangnlaria, in folia decurrentia, margine 2 — 8 dentato, 

 apice acuto. Ferigynium sive involucrum carnosum, saccatum 

 a latere caulis dependens, oblongum, glabratum, ore irregula- 

 riter lobato ; calyptra apice libera ad ^/4 cum perigynia connata. 

 [Inflorescentia moscula in ramulis propriis micropliyllis ex 

 ampbigastriornm angnlo uascentibus. (Secus Syn. Hep. p. 194)]. 



Vokser i store, flade lag paa fugtige og skyggefulde klip- 

 per, gjerne paa væggene af kløfter og grotter, paa underlag 

 af kiselbergarter, samt paa fugtig skyggefuld jord helst ved 

 Tdlder og bækkebredder eller i spbagnummyrer. Arten er først 

 nylig opdaget i Norge og hidtil kun fund en paa nogle faa 

 steder paa Vestkysten. Dens voksekreds bos os synes kun at 

 omfatte øerne i skjærgaarden fra Stavanger (59°) indtil Alden 

 i Søndfjord (61 ° 20'), dens hidtil kjendte nordgrænse i Europa. 

 Altid forekommer den lios os paa skifer og paa steder, som 

 ligger nær ved Havstranden. Den er vistnok i Norge i det 

 keie taget meget sjelden, men turde dog forekomme paa flere 

 steder inden det nævnte strøg, maaske ogsaa længere mod 

 nord end bidtil paavist. Derimod er det lidet sandsynligt, at 

 den skulde gaa ind til bunden af de større fjorde paa vest- 

 kysten eller findes udenfor Bergens stift og Stavanger amt. 

 Den er nemlig i Europa forøvrigt væsentlig indskrænket til 

 Atlanterkavskysten, idet den kun forekommer paa de britiske 

 øer og i det vestlige Frankrig samt i Italien og paa de kana- 

 riske øer. 



Exemplarerne fra de norske voksesteder er særdeles store 

 og vel udviklede, men sterile. Fragten, der modnes om 

 vaaren, pleier ellers ikke at være sjelden lios denne art og 

 turde vel ogsaa findes hos os, naar planten observeredes paa 

 den rette aarstid. 



