208 B. Kaalaas. 



Änetira pahnata Dum. Comm. bot. p. 11.5 (1823) ; Hartm. Skand. fl. ed. 

 10, 2, p. 152 (1871) ex parte. 



Aneura pahnata y. polyhlasta Nees., Gottsch. & Lindenb. Syn. Hep. 

 p. 408 (1844). 



Biccardia pahnata Carrutb. in Seem. Journ. Bot. 3, p. 302 (1865;; 

 Lindb. Hep. in Hibern. lect. p. 512 (1874), Musc, scand. p. 5 (1879). 



„Dioica minor, opaca; caulis brevis et angustus, dissolntus 

 ill ramos angustos, palmatisectos, lineares, sæpissime ad apicem 

 seiisim angustiores et subacutos, vix emarginatos, biconvexos, 

 gonidia faciebns ambabus partis superioris fere semper gereutes; 

 cellulœ parvæ, rotiindæ, incrassatæ, bradece pericliætiales nume- 

 Tosæ ; calyptra parva et densissime verrucosa, androecium -^ 

 lineare." (S. O. Lindb. Hep. in Hibern. lect. p. 512). 



Vokser især paa raadne træstammer i sumpe og myrer 

 ved iudsøer, men ogsaa paa raadne stubber, lielst paa disses 

 •snitilade, sjeldnere ^^?^ ^^"igtig torvagtig jord og paa fugtige 

 mosklædte klipper af kiselbergarter. Arten synes i Norge at 

 forekomme temmelig sjelden og spredt over den sydlige lavere 

 del af landet baade østeii- og vestenfjelds mod nord indtil 

 ßanen i Nordland (66 o 20' n. br.). Det er sikkert, at den 

 langs vestkysten kun træfPes forholdsvis sjelden, og sandsyn- 

 ligvis er det samme tilfældet i den nordlige del af dens 

 vokseomraade bos os, derimod turde den paa Østlandet være 

 noget mindre sjelden, især i fugtige skovtrakter, dog er den 

 beiler ikke her nogetsteds hyppig og ialfald langt sjeldnere 

 end Biccardia latifrons, med hvilken den ofte forveksles. Den 

 synes f or trins vis at holde sig til de lavere egne og stiger 

 neppe nogetsteds hos os høiere end til omtrent 500 — 600 meter 

 over havet. Frugter forekommer hos denne art mindre hjp- 

 pigt; de modnes i mai — juli. 



Voksesteder: 



Smaalenene. Glemminge: Lisleby, cfr. (Hg.). 



Ahershus. Skedsmo: Aamotsdammen, paa raadne stubber, cfr. 

 (Ks.); Næsodden: Skoklefaldvand, paa raadne stammer (Ks.), Bjørne- 

 hoved i Oppegaard, paa stubber, cfr. (Ks): Bærum: Høvik, cfr. 

 (Kr.). 



Buslcerud. Ringerike: Hønefos (Br.), Hofsfos (Br.). 



Jarlsberg og Laurvik. Barkåker i Slagen, paa træstubber (Jg.); 

 'Tjømø: Kjynna (Br.). 



