218 B. Kaalaas. 



forekomme iioget hyppigere paa Skagerakskysten, medens den 

 paa Vestlandet er overmaade sjelden. Paa den lange stræk- 

 ning fra Tvedestrand til Bergen er den endnu ikke paa\àst; 

 men den vil sikkert ved nærmere nndersøgelse vise sig ogsaa 

 at forekomme her paa spredte steder. I det østhge Sverige 

 gaar Trich. tomentella mod nord til over den 61de breddegrad, 

 og den turde vel derfor ogsaa hos os forekomme paa nord- 

 ligere lokaliteter end hidtil kjendt baade paa Østlandet og i 

 det vestenfjeldske. Alle de ovenfor nævnte voksesteder Kgger 

 nær havet og i ringe høide over dette; det er heller ikke 

 sandsynligt, at planten forekommer i indlandsegnene hos os 

 eller gaar ud over lavlandsregionen paa fjeldene. 



Frugt forekommer meget sjelden hos denne art og er 

 hidtil ikke fnnden i Norge. 



31. TtMiduim Nees. 



Jungermania L. Fl. suec. ed. 1, p. 335 (1745). 

 Ptilidium Nees. Hep. Eur. 1, p. 95 (1833). 

 Bïepharosia Dum. Recueil 1, p. 16 (1835). 



90. Pt. ciliare (L.) Hamp. 



Jungermania ciliaris L. Sp. pi. éd. 1, p. 1134 (1753); G-unn. FI. norv. 

 2, p. 107 (1776): Hook. Brit. Jung. t. 65 (1816). 



Ptilidium ciliare Hamp. Prod. fl. Here. (1836); Nees. Hep. Eur. 3, p. 

 117 (1838); Nees., Gottsch. & Lindenb. Syn. Hep. p. 250 (1844); Hartm. 

 Skand. fl. ed. 10, 2, p. 147 (1871). 



Blepharozia ciliaris Dum. Recueil 1, p. 16 (1835); Lindb. Muse, seand. 

 p. 5 (1879). 



Denne art forekommer paa høist forskjelHgt iinderla,g: 

 paa træstammer, trærødder, raadne stubber, skyggefulde klip- 

 per og stene og paa jord, saavel paa tørrere som paa fugtigere 

 steder, i sumpe og myrer, dels i større tuer, dels spredt blandt 

 andre moser, paa kalk saavelsom paa kiselholdige bergarter. 

 Den er i Norge udbredt over hele landet fra det sydligste 

 indtil Hammerfest i Finmarken (70 ° 400 og hører i det østen- 

 og nordenfjeldske til de alleralmindeligste arter. Langs vest- 

 kysten lindes den derimod mærkelig nok yderst sjelden paa 

 lavere steder ude ved havkanten; den optræder her først i 

 400 — 500 meters høide over havet og da helst paa fugtige 

 steder. Sandsynligvis er den dog i de indre fjordegne ogsaa 



