Levermosernes ndbreclelse i Norge. 259 



S. Bergenhus. Hardanger: Melderskin i Kviiiherred, 700 m. 

 0. h. (Ks)/ 



N. JBergenlius. Nordfjord: Skjærdalen i Gloppen (Ks.). 



Kristian. Valders: vestre Slidre, hyppig, paa begge sider af 

 Slidref jorden, under Ölberg med fi. steder, col. (Ks.), Øilo (Ks.), 

 Grindaheim i Vang, col. (Ks.); Filefjeld: Jotunsæter ved Tyin 

 (Ks.); Gudbrandsdalen: Svepe i S. Fron (Kr.); Jotunfj eldene: Slet- 

 havn i Lom, 1220 meter o. h. (Hg.), Suleims Storhø, 1170 meter 

 0. h. (Hg.), Storebræ i Lom, 1250 meter o. h. (Hg.). 



HedemarTien. Østerdalen: Lilleelvedalen, i skovregionen, cfr. 

 (S. 0. Lindb.), Gunnarsæteren, col. (Br.) og Krokhaug i Foldalen 



(Jg.)- 



Dovre. Uden nærmere opgiven lokalitet (A. Lindblom), Jerkin 

 (Br.) '), Vaarstien (Kn.). 



Romsdal. Søndmøre: Ørstenvik i Volden og ved Aalesund 

 (Ks.). 



8. Trondlijem. Opdal, fleresteds f. ex. ved Driva, col. (Kn.), 

 Skaret, col. (Kn.), Vangslien, col. (Kn ) ; Trondhjem: Høvringen, 

 cfr. (Hg.); Strinden: Hommelvik, col. (Hg.). 



Nordland. Salten: Ølfjeld, 200 meter o. li. (Frdtz.), Bodø 

 (Frdtz.), Hals (if. Arn. p. d. anf. st.). 



Tromsø. Tromsø: Tromsdalen, col. (Jg. 1888) og Fløifjeld, 

 col. (if. Arn.); Malangen: Mesterviksø, cfr. (if. Arn.); Maalselv- 

 dalen: Vassbrun og Nordmoen (H. Holmgren if. Arn.), Moen, col. 

 (if, Arn.); Bärdodalen: Sundli, Strømsmo, cfr., Storfjeld og Luotna- 

 vara (if. Arn.); Nordreissen: Sagen, Vinnelys, Sappen og Gakkovara 

 (if. Arn. p. d. anf. st. p. 22); Kvænangen: Karvikiijeld og Sliro- 

 vara, col. (Jg.). 



Finmarken. Talvik: Rundfjeld (Jg.), fj eldene ved Talviks- 

 Ijorden (Zett. if. Arn.); Alten: Lampe (Jg.), Skaadavara (Zett. if. 

 Arn. p. d. anf. st.) ; Hammerfest, sydvest for Storvand (Jg.) ; ved 

 Matsjok, bielv til Tana (R. Collett). 



110. Sc. curta (Mart.). 



Jungermania curta Mart. Fl. crypt. Erlang, p. 118 (1817); 



Jungermania Bicksoni Somf. Suppl. fl. lapp. p. 7.S (1826) et in herb. 



Jungermania resuinnata Somf. in horb. ex parte. 



Scapania curta Dum. Recueil 1, p. 11 (18,35); Hartm. Skancl. fl. ed. 10, 

 2, p. 132 (1871). 



Martinellia curta Lindb. Hep. in Hibern. leet. p. 521 (1871); Muse.' 

 scand. p. 6 (1879). 



„Dioica, ad 2 cm. longa et 1,5 mm. lata, erecta vel ads- 

 cendens; caulis parum radicnlosus, sat remote foliatiis; folia 



^) Negle af do tu Sc. curta fra Dovre henførte voksesteder hører 

 maaske til denne art. Der er grund tu at tro, at Sc. rosacea paa 

 Dovre er ligesaa hyppig som i Lomsfjeldene og i Valders. 



17-- 



