Levermosernes Helbredelse i Norge. 291 



uden uogeii bestemte grænser. Da grenene dels er laterale, 

 dels posticale og colesula fordetmeste ganske trind, kan den 

 ikke regnes til slægten CepJialozia, trods dens store lighed med 

 Ceph. fluiians (Nees.) Spr. i flere henseender; jeg kan derfor 

 med prof. Lindberg kun i den se en varietet af J. infläta. Det 

 væsentligste skjelnemærke mellem denne varietet og normale 

 former af J. infläta synes at være amfigastrierne og det udelte - 

 støtteblad ved de laterale grene. 



Jung. infl. ^. heterostipa trives paa samme slags lokaliteter 

 som hovedformen, fortrinsvis maaske paa vaade og overrislede 

 klipper, men ogsaa i damme og vandpytter, i myrer og paa 

 fugtig sandjord. Den synes væsentlig at være ndbredt i de 

 alpine og subalpine egne af det sydlige Norge, dog af og til 

 ogsaa nedstigende til lavere aastrakter, men fremfor alt fore- 

 kommer den i de nordlige dele af landet, hvor den gaar mod 

 nord indtil Alten i Finmarken (70 o n. br.) og synes saaledes 

 nærmest at være en arktisk-alpin form af J. infläta. Den 

 forekommer i de næviite strøg i det hele temmelig hyppig. 

 I Jotunfjeldene stiger den op til omtrent 2000 meter over 

 havet altsaa til en større høide end de fleste andre hepaticæ. 

 Derimod kjendes hidtil ingen voksesteder fra de laveste dele 

 af det søndenfjeldske Norge Hgesaalidt som fra vestkysten. 

 Muligens kunde enkelte former, som jeg har henført til J. 

 infläta, bedre have fandet plads under varieteten, men da 

 grænsen mellem dem er saa flydende, vil enighed mellem 

 botanikerne paa dette punkt vanskelig opnaaes. De mulige 

 feil ved bestemmelsen vil dog neppe bevirke nogen forandring, 

 i opf atningen af dens udbredelseskreds. Den forekommer 

 hyppig med kalk og ikke sjelden tillige med frugt. 



Følgende voksesteder synes at tilhøre J. infl. ß. hete- 

 rostipa : 



Finmarken. Talvik : Vasbotnfjeld ( Jg.) ; Alten : Bosekop (Zett. 

 if. Arn. p. d. anf. st.). 



Tromsø. Gratangen: Spandtind, 700 meter o. h. (Frdtz.). 



Nordland. Ofoten: Prestjord med flere steder i Harjangen^ 

 col. (Frdlz.), Øijord ved Rombakbunden (Frdtz.); Salten: Saltdalen 

 (Somf. september 1823), Njallivara, 800 meter o. h. og Stoffesdals- 

 fjeld (Frdtz.); Rånen: mellem Hemnæs og Mo (dr. A. Krause if. 

 Warnstorff „Beitr. zur Mosfl. Norweg." i Hedw. 1887), Dønø i 

 Nesne, col. (Ax. Bl.); Helgeland: Bjørn (Mil.). 



19^- 



