318 B. Kaalaas. 



BusJcerud. Halliügdal: Bjøberg paa Hemsedalsfjeld, i myrer 

 lOOO meter o h. (Ks.); Kongsberg: Jonsknuden, col. hlsnaàt ^'Mylia 

 Taylori (M. Bl. 1838). 



Bratsberg. Telemarken: Gausta i Vestfjorddalen (Kr.). 



N. Bergenhus. Sogn: Vetti i Aardal (Br.). 



140. J. polita Nees. 



Jungermania polita Nees. Hep. Eur. 2, p. 9 et p. 145 (1836) ; Hartm. 

 Skand. fl. ed. 10, 2, p. 141 (1871). 



Vokser i bække, ved bækkebredder og paa vaade klipper, 

 sjeldnere i myrer og siimpe. Den synes at trives bedst paa 

 løsere lerskifere, der ofte er svagt kalkholdige, men den fore- 

 kommer ogsaa paa baardere og kiselrigere bergarter. Den er 

 en ægte arktisk art, der forekommer paa Spitsbergen og især 

 i Skandinaviens nordlige egne, medens den i Mellemeuropas 

 f j eldtrakter er meget sjelden eller ganske mangler. I Norge 

 er den udbredt i de alpine og subalpine egne fra Finmarken 

 (Alten 70 ° n. br.) sydover indtii Ringerike i Buskeruds amt 

 og Kristiania (omtr. 60 ^); den forekommer dog i regelen 

 mindre hyppig undtagen i skifertrakter, f. ex. i enkelte egne 

 af Tromsø og Nordlands amter, paa Dovre og i Valders. Sin 

 største udbredelse synes den at have i de øverste strøg af 

 skovregionen, omtrönt fra 600 — 1000 meter over havet, dog er 

 den i det mellemste Norge iagttaget indtii en høide af mindst 

 1200 meter, og den gaar sandsynligvis endnu betydelig høiere. 

 Undtagelsesvis kan den paa Østlandet gaa ned til omtrent 

 300 meter eller noget lavere, saaledes for eksempel paa de 

 sydligste bekjendte voksesteder, paa Ringerike og ved Kristi- 

 ania. Nordenfjelds gaar den derimod helt ned til havet, saa- 

 ledes f. ex. allerede ved Trondhjemsf jorden. I det vesten- 

 Ijeldske Norge er den hidtil ikke fund en. Tuer, bestaaende 

 blot af hanplanter synes at forekomme hyppigst, men fructi- 

 iicerende exemplarer er heller ikke sjeldne. 



Arten er i Norge kjendt fra følgende voksesteder: 



Finmarken. Alten: Skaadavara (Zett. if Mnsc. et Hep. Finm. 

 i Sv. Vetensk. Akad. Handl. 1874); Kaafjord: Sakkobani (Zett. if. 

 d. anf. st.); Talvik: Vasbotnfjeld (Zett. if. d. anf. st.), Rundfjeld, 

 col. med flere steder (Jg.). 



Tromsø. Lyngen: Horsnæsfjeld (Jg.); Kvænangen: Slirovara 

 (Jg.); Nordreissen: Gakkovara, col. og Javrooive (Arn. if. d. anf. 



