342 B. Kaalaas. 



Flantæ masculœ julaceæ, simplices, tota longitudine fertiles. 

 JBradeœ brevissimæ et latissimæ. totæ valde saccato-cymbi- 

 formes; hradeolæ nuUæ. Antheridia ut in specie antécédente, 

 paraphysibus nullis vel hie illic singula, brevi et clavatulo- 

 filiformi. 



Gonidia nulla". 



(Efter Lindb. p. d. anf. st.). 



Denne nylig opdagede art vokser som det synes i regelen 

 paa raadne træstammer, særlig af naaletræer, meget sjelden 

 derimod paa torvagtig jord. Den er kjendt fra det sydlige 

 Sibirien, fra Finland og fra temmelig mange steder i Sverige 

 lige fra Blekinge til Luleaa lappmark. Ogsaa for Norge er 

 den paavist af Lindberg og H. W. Arnell. Da imidlertid endnu 

 saa faa voksesteder kjendes, kan dens voksekreds kos os ikke 

 angives med synderlig sikkerhed, men man kan dog fiemsætte 

 formodninger, som støtter sig til dens udbredelse i nabolandet. 

 Herefter skulde den sandsynligvis forekomme (maaske ei sjel- 

 den) over hele det søndenfjeldske Norge samt nordenfjelds op 

 til Nordreissen i Tromsø amt (70 ° n. br.), antagelig dog kun 

 paa lavere Hggende steder og ialfald ikke ovenfor granens 

 grænse. Ved Kristiania, hvor den i den sidste tid har været 

 eftersøgt, synes den ialfald ikke at være hyppig. Paa Vest- 

 landet turde den maaske mangle eller ialfald være meget 

 sjelden. Som regel forekommer den ifølge H. W. Arnell med 

 en rigelig mængde kalke og ikke sjelden ogsaa med frugt. 



Arten synes at staa de mindre former af Jungermania 

 porphyroleuca meget nær; efter det rigtignok mindre fuldstæn- 

 dige kjendskab, jeg har til denne plante, synes endog dens 

 artret mig noget tvilsom. Hvad særlig bladcellernes fortyk- 

 ning angaar, da varierer denne hos Jung. porpJiyrolfMca i sær- 

 deles høi grad; jeg har seet fuldt sikre former af denne med 

 ligesaa stærkt collenchymatiske celler som hos Jung, gidtulata. 

 Mangelen eller tilstedeværelsen af gonidier er jo heller ikke 

 synderlig væsentlig for artsopfatningen. Fructificerende planter 

 af goiiidiebærende arter mangler meget ofte gonidierne. Yed 

 gonidiedannelse i bladspidserne forandres ogsaa ofte saavel 

 bladlappernes som indskjæringens form betydelig, hvorfor disse 

 hos Jung, ventricosa heller ikke er synderlig konstante. Skulde 

 derfor maaske Jung, gidtulata kun være en form af Jung, por- 



