Levermosernes udbredelse i Norge. 345 



Saavidt vides er Jung, porphyroleuca samlet først i Norge 

 af pastor Sommerfelt i Salten i 1819. 



Da arten er saa almindelig i det søndenfjeldske anføres 

 ikke de specielle voksesteder herfra, men kun fra Vestlandet 

 og det nordenfjeldske: 



Lister og Mandal. Kristiansand (Ks.). 



Stavanger. Ryfylke: Eossan, paa Bergestakken (Ks.), Lyse, 

 paa fjeldene under Lysekammen, 800 meter o. h., cfr. (Ks.). 



S. Sergenlius. Stordøen: Lervik (Ks.) ; Hardanger: Sunde i 

 Husnæs, cfr. (Ks.), Aasbygden ved Gravensvand, cfr. (Wf), Røldal, 

 cfr. (Kr.); Bergen (Somf juli 1827), Ulrikken (Kr.); Nordhordland: 

 Haus, fleresteds, f. ex. Lone (Kr.), Kalsaas i Hammer (Ks.), bøge- 

 skoven ved Seim, col. (Wf.). 



N. Bergenhus. Nordfjord: Eiken æshesten og Skjærdalen i 

 Gloppen (Ks.). 



Romsdal. Søndmøre: Ørstenvik i Volden (Ks.) ; Molde (Ax. 

 BL), Veblungsnæs (Ks.). 



S. Trondhjem. Opdal: Olmenberget, alm. col., Vangslien, 

 Vangsfjeld, col., 1200 meter o. h., Hornet, col., ved Driva o. s. v. 

 (Kn.); Trondlijems omegn: Ladehammeren (M. Bl.), Bymarken, cfr. 

 (Hg.); Strindenfjeld, cfr. (Angstr.). 



Nordland. Rånen: Hemnæs, col. (Arn.), Mo, col. (Ax. Bl.); 

 Salten : Saltdalen, mangesteds, col. (Somf. mai 1819 og senere), 

 Njallivara, 700 meter o. h., Rognanfjeld, 600 m., Ølfjeld og Nord- 

 almindingen (Frdtz.). 



Tromsø. Tromsø (M. Bl.), Tromsdalstind (Jg.) ; Lyngen : Hors,- 

 næsljeld (Jg.); desuden fra talrige steder i Bardodalen, Maalselv- 

 dalen, Malangen og Nordreissen (if. Arn. p. d. anf. st ). 



Finmarken. Alten: uden nærmere angivet sted (M. Bl. 1841, 

 Zett. if Musc, et Hep. Finm.) ; Kaafjord: Sakkobani (Mil.); Talvik 

 (Jg.); Hammerfest, fleresteds (Jg.); Vardø (R. Collett); Tanen: 

 Styran (Frdtz.) ; Sydvaranger : Elvenæs (Frdtz.). 



155. J. Tentricosa Dicks. 



Jungermania ventricosa Dicks. Pl. crypt. 2, p. 14; Hartm.. Skand. fl. ed. 

 10, 2, p. 138 (1871); Somf. Suppl. fl. lapp. p. 75 (1826). 



Vokser paa mer eller mindre skyggefulde og noget fug- 

 tige steder, paa klipper, stene og fjeldskraaninger og paa 

 jord i skove, saavel paa kiselrigt som paa svagt kalkholdigt 

 underlag, undertiden ogsaa over sphagna i myrer og paa rød- 

 der og stammer af gamle, mosgroede løvtræer, derimod meget 

 sjelden paa raaddent træ. Den forekommer mindre hyppigt i 

 større ublandede tuer, men i regelen spredt mellem andre 



