412 B. Kaalaas. 



Galyptra tennis, parte superiore unistrata, basi ab arche- 

 goniis sterilibus circumdata. Seta invokicro 4 — 5-plo longior; 

 capsula globosa, rufo-bruimea, ad basin fere qnadrivalvis, val- 

 vulis ovalibus, bistratis. Spori brumieo-purpurei, ovato-globosi, 

 fere læves ; elateres duplo latiores, serpentino-ilexuosi, bispiri. 



Androecia conspicua, apicem et medium caulis tenentia; 

 bracteæ 3 — 6-jugæ, cymbiformi-concavæ, basi saccatæ, ad 

 \/4— Vs acute incisæ, lobis acutis vel obtusiusculis, antberidia 

 singula (raro 2) in axilla, magna, grisea, ovali-globosa, stipite 

 dimidium alto a cellulis biseriatis. 



Marsupellæ Boechii valde affinis et ab ea vix diversa. 



Den ber beskrevne plante er maaske ikke specifik for- 

 skjellig fra Marsupella Boechii Aust., ialfald Kgner de binanden 

 særdeles meget. Jeg bar dog ikke vovet at forene dem til én 

 art, da enkelte karakterer i Austins beskrivelse ikke ganske 

 passer paa Marsupella filiformis (f. ex.: pericbætialbladenes 

 sammenvoksning og periantbiets længde) og jeg af original- 

 exemplarerne af M. BoecMi kun bar seet et par sterile stengel- 

 fragmenter, som dog i alt væsentlig stemmer med M. ßlif. — 

 De norske exemplarer af denne art er fuldstændig overens- 

 stemmende med originalexemplarer fra Finland, meddelte af 

 Lindb. Forenes begge arter til én, bør den kaldes M. Boechii, 

 hvilket navn er det ældste. 



Marsupella filiformis forekommer i flade, oftest tynde, 

 brungrønne eller grønne tuer paa fugtige klipper af kiselberg- 

 arter (skifer, sandsten, gneis, granit). Arten synes i Norge at 

 liave en særdeles vid udbredelse, idet den i løbet af faa aar 

 er bleven paavist mangesteds lige fra Horrebei i Røldal og 

 Ringerike (59 ° 50' n. br.) mod nord indtil Alten og Tanen i 

 Finmarken (omtr. 70 ° n. br.), saavel østenfjelds som i de indre 

 fjordegne paa vestkysten. Den er en arktisk-alpin plante, der 

 forekommer især i alperegionen og den øverste del af skov- 

 regionen, i det centrale Norge oftest fra 1000 — 1300 meter 

 over havet; den kan imidlertid ogsaa stige ned til de lavere 

 dele af skovregionen, saaledes paa Ringerike til 600 meter og 

 i Nordfjord endog til 200 meter. — - I fjeldtrakterne i det mel- 

 lemste Norge, f. ex, paa Hemsedals- og Filefjeld, synes den at 

 være hyppig, og det samme er vistnok ogsaa tilfældet i det 



