422 B. Kaalaas. 



almindelighed synes den at være sjelden og optræder kun i. 

 enkelte strøg i nogen større mængde, saaledes f. ex. paa Dovre 

 og i enkelte trakter af Jotunfjeldene og Lomsfjeldene. I andre 

 strøg synes den derimod helt at mangle. Da den i Sverige 

 er funden saa langt mod nord som i Torneå Lappmark (68°), 

 er det sandsynligt, at den ogsaa vil blive paavist i det ark- 

 tiske Norge, i Nordland og Finmarken. Den forekommer i 

 almindelighed ikke udenfor alperegionen, sand synligvis i det 

 sydlige Norge ikke under 1100 meter-); men stiger op til 

 mindst 1600 meter over havet^). Frugt er sjelden tilstede og 

 derfor først opdaget for et par aar siden; kvor den findes, 

 forekommer den gjerne i stor mængde. 



Følgende voksesteder kjendes: 



Stavanger. Ryfylke : Bratland sdalen (forma gracilescens) (Br.). 



Kristian. Jotunfjeldene: ved Gjendin, mangesteds paa vaade 

 klipper cfr. (Kn. & ßn.); Gudbrandsdalen: Borgakampen i Bæver- 

 dalen i Lom, paa lodrette klipper 1250 meter o. h. cfr. (Kn. & 

 Rn.). 



Dovre. Blaahø (M. Bl. 1836), Jerkin (Somf.), Storhø (if. Hartm. 

 Skand. fl. ed. 10, 2, p. 129), Halvfarhø (Zett. juli 1858), Finshø 

 (forma gracilescens) (Kr.), Kongsvold (Kn.), Knutshø, indtil 1600 

 meter o. h. (Hartm. Skand. fl. p. d. anf. st, ; cfr. Kn. og flere, 

 f. ex, R. Hartm.). 



N. Trondhjem. Størdalen: Mer akerfj eldene „in alpibus" (M. 

 Bl. 1824?). 



192. C. alpina (Gottscli.) Lindb. 



Sarcoscyplms al^yinus G-ottsch. in G. & Rab. Hep. eur. exs. nr. 453 & 

 535; Limpr. in Cobn: Krypt, von Scbles. 1, p. 432 (1876). 



Samoscyphus jnceus De Not. Ccm. Soc. Crittog. Ital. (1861) fide Carr. 



Nardia emarginata S picea Carr. Brit. Hep. p. 14. 



Cesia alpina Lindb. in Meddel soc. ,f. fl. fenn. 13 p. 251 (1886). 



Dioica, 2—4 cm. alta, habitu Cesiæ revolutæ, cæspites den- 

 sos plus minus pulvinatos formans, nonnikil nitidula, olivaceo- 



Ï) Om voksestedet i Bratlandsdalen maaske ligger lavere end den ber 

 nævnte grænse, ved jeg ikke med sikkerhed, men det er ikke usand- 

 synligt, at saa er tilfældet. 



'^) Sarcoscyphus revolutus Wf. (Bot. Not. 1877 p. 81) fra bøgeskoven ved 

 Seim i Nordhordland ér if. exemplarer i universitetets herbarium 

 kun en spæd, mørkebrun form af Marsupella emarginata. 



