Levermosernes udbredelse i Norge. 429 



daläfjeldene. Naar ikke flere voksesteder endnu kjendes, liar 

 vel dette sin grund dels deri^ at disse mindre og mørktfarvede 

 Cesia-axter ialmindeliglied fnldstændig negligeredes af de ældre 

 bryologer, dels deri, at den forveksles med den nærstaaende 

 og i størrelse, farve og habitus meget lignende Cesia varians 

 Lindb. Dens udbredelse i Norge er derfor sandsj^'nligvis meget 

 større end hid til kjendt, og særlig turde den som en specielt 

 britisk art være hyppig paa de høiere fjelde i Bergens stift, 

 hvis mosflora dog endnu er lidet kjendt, og i de nordlige egne 

 af landet. Arten synes fornemmelig at forekomme i alpe- 

 regionen omtrent fra 1100 til 1600 meters høide over havet 

 eller mere; dog kan den i det vestlige Norge stige ned til ca. 

 700 meter over havet paa steder, hvor snefonner blive liggende 

 liele sommeren i saa ringe høider. Sædvanlig forekommer 

 den rigelig frugtbærende og oftest i selskab med Nardia Breid- 

 leri. Cesia varians, C. concinnata og Marsupella condensata. 



Hidtil kjendes følgende voksesteder for denne art i 

 Norge : 



Buskerud. HaUingdal: Bjøberg i Hemsedal, mangesteds i 

 12 — 1300 meters høide nær snefonner, cfr. (Ks. august 1890). 



Kristian Tilefjeld: Clalden og Jotunsæter ved Tyin, mange- 

 steds cfr. 11 — 1200 meter o. h (Ks august 1890, Kn.); Jotun- 

 fjeldene: Memurutungen, cfr. (Kn. & Rn. august 1890). 



S. Bergenhus. Røldal: Horrehei, cfr. omtrent 1100 m. o. h. 

 (Br. 1889), Valdalen, cfr. omtr. 1200 m. o. h. (Jg.). 



N. Bergenhus. Nordfjord: Eikenæshesten i Gloppen, cfr. 800 

 m. 0. h. (ks. 1892), Videdalen i Stryn. 1300 meter o. h., cfr. 

 (Ks. august 1888). 



Romsdal. Søndmøre: Sauhorn i Ørsten, i mængde cfr. fra 

 700—950 m. o. h. (Ks. august 1892). 



S. Trondhjem. Opdal: Hornet, fleresteds fra 12 — 1600 meter 

 0. h., cfr. (Kn. august 1883). 



196. C. varians Lindb. 



Nardia {Marsupella) varians Lindb. Muse. scand. p. 9 (1879). 

 Cesia varians Lindb. in Meddel, soc. f. fi. fenn. 13, p. 238 (1886). 

 Sarcoscyiihus confertus Limpr. in Jahresb. Schles. G-es. vateii. Cult 57, 

 p. 312 (1886). 



„Polyoica, minuta, dense cæspitosa, fragilis, brunneo-fusca, 

 e rhizomate stolonaceo ramis breviusculis; folia magna, accres- 



