442 B. K aalaas. 



at den gaar synderlig længere mod syd og øst langs kysten 

 end hidtil kjendt; men derimod er det mere sandsynligt, at 

 den findes længere mod nord, maaske op til Romsdalen. Alle 

 de steder, paa hvilken den hidtil er fanden i Norge, ligger i 

 de yderste strøg ved havet, og det er heller ikke rimehgt, at 

 den fjerner sig fra kysten eller gaar ind i fjordegnene. Der 

 er al grund til at tro, at den ikke er egentlig sjelden i skjær- 

 gaarden mellem Stavanger og Søndfjord, men den oversees let 

 paa grund af sin ringe størrelse og graasorte farve, der skuf- 

 fende ligner underlagets. Arten er i Norge funden fra havets 

 niveau op til en høide af omtrent 300 meter, stort høiere gaar 

 den antagelig heller ikke. Fuldt udviklede frugter har jeg 

 ikke seet paa norske exemplarer. 



Habituelt minder Gesia crenulata noget om de mindre, 

 mørktfarvede former af Cesia coraUioides, særlig ved de over- 

 maade tæt taglagte blade, men den er dog vel skilt fra denne 

 saavel i karakterer som i forekomst og udbredelse. 



De hidtil paa viste voksesteder i Norge er: 



Stavanger. Ekersuad, paa bratte klippevægge ^ & cf (Br. 

 juli 1889). 



S. Bergenhus. Bømmeløen: Siggen, paa lodrette bergvægge 

 paa fjeldets vestside, 250 meter over havet i stor mængde, $ (Ks. 

 juli 1888); Stordøen: Fitje, fleresteds paa klippestykker af skifer, 

 omtrent 200 meter o. h. (Ks. juli 1889). 



N. Bergenhus. Søndfjord : øen Alden i Askevold, paa stene af 

 skifer ret ovenfor gaarden omtrent 200 meter over havet sparsomt 

 (Ks. august 1889). 



45. JPrasanthus Lindb. 



Gyninomitrium? Gottsch. in Fl. dan. 16, fase. 48, p. 20 (1871). 



Cesia {Prasanthus) Lindb. Muse. seand. p. 10 (1879). 



Prasanthus Lindb. in Arn. & Lindb. Muse. Asiæ bor. p. 62 (1888). 



„E Nardia differt habitu, absentia perfecta involucri, præ- 

 sentia geocladorum, dihiscentia thecæ in valvulas 4 — 8 irregu- 

 läres; e Cesia habitu, caule et ramis tereti-foliatis, foliis non 

 distichis sed fere antice affixis, sursum vergentibus vel fere 

 verticalibus in axi horizontali, præsentia foUorum in caule 

 primario, annuhs optimis in strato inferiore thecæ, perichætio 

 bulbiformi, rachi ut sacculo depeudente et, ut rhizinis summis 



