Levermosernes udbredelse i Norge. 445 



§. Fossombronieæ. 



46. Scalia B. Gr., Lindb. 



Jungermania Lyell, in Sm. Engl. Bot. 36, t. 2555 (1813). 

 Scalius B. Gr. in Gray, Nat. arr. brit, pl. 1, p. 704 (1821). 

 Haplomitrium Nees. Hep. Eur. 1, p. 109 (1833). 

 Scalia Lindb. Hep. in Hibern. lect. p. 532 (1874). 



Plantæ viügo gregariæ vel singnlatim crescentes, raro cæ- 

 spitosæ, liaud distincte bilaterales. Oaulis e rhizoma ramosa 

 crassiuscula erectus, subsimjDlex, crassus et sncculentus, eradi- 

 culosus. Folia suhtrifaria, oblique affixa, parum conferta, rotmi- 

 dato-ovata — ovato-oblonga, patentia — recurvata, intégra vel 

 repando-dentata — plnries incisa, laxe reticulata. Flores dioici. 

 Perichætium terminale a duobus foliis ceteris similibus forma- 

 tum. Perianthium nullum. Calyptra libera, alte exserta, cylindrica, 

 carnosida, pluristrata. Capsula alte pedicellata, cylindrica, val- 

 vulis 2-4 irregularibus, unistratis dehiscens. Elatercs persistentes, 

 apice vahularum innati. Spori fere tetraedrici, grisei, verruculosi. 

 — Antheridia in axillis foliorum 2 — 5, flava, breviter stipitata. 



Species europæa hujus generis unica, caracteribus datis 

 facile distinguenda. 



203. Sc. Hookeri (Lyell) B. Gr. 



Jungermania Hoolceri Lyell 1. c; Hook. Brit. Jung. t. 54 (1816). 

 Scalius Hooken B. Gr. 1. c. ; Carr. Brit. Hep. p. 2. 



Haplomitrium Hookeri Nees. 1. c; Nees., Gottscb. & Lindenb. Syn. 

 Hep. p. 5 (1844); Limpr. in Cobn, Krypt, von Schles. 1 p. 245, (1876). 

 Scalia Hookeri Lindb. 1. c. (1879), Musc, scand. p. 10 (1879). 



Denne sjeldne plante vokser paa fugtig, sandig jord ved 

 bække- og elvebredder, især paa steder med sparsom plante- 

 vækst, sjeldnere træffes den paa fugtig, myrlændt jord og ved 

 foden af klipper, altid paa kiselkoldigt underlag. Paa de fleste 

 voksesteder forekommer den gjerne kun i meget ringe mængde, 

 ofte blot i nogle faa individer, eller i smaa grupper spredt 

 mellem andre moser. I Norge synes arten væsentlig at fore- 

 komme i fjeldtrakterne ved sandige elvebredder, dog ikke i 

 den egentlige alperegion, men paa subalpine steder (omtrent 

 500 — 1000 meter o. b.). I det hele lader den til at være 

 sjelden og temmelig lokal, idet den liidtil kun er funden paa 

 nogle faa steder: i Lom, paa Dovre og i de nærmest tilgræn- 



