Levermosernes udbredelse i Norge. 463 



i Norge før i 1882. Den hører udentvil til vore allersjeldneste 

 liepaticæ og synes kun at forekomme hist og her ved kysten 

 i det sydlige og vestlige Norge, paa Østlandet mod nord til 

 59 " 58' og paa vestkysten tii 60 " 30' n. br. Fortiden kj endes 

 kun følgende voksesteder: 



Akershus. Bærum : ved pladsen Kløften under Kolsaas paa en 

 ager ved veien til søndre Hauger, 70 meter o. h. cfr. (Kr. september 

 1882), senere gjenfunden paa samme sted i 1883 og 1884. 



Jarlsberg og Laurvih. Sandefjord : ved Viksfjorden, cfr. ( Jg. 

 september 1891). 



S. Bergenhus. Nordhordland: Haus prestegaard, paa grøfte- 

 kanter i ringe høide over havet, cfr. (Kr. juli 1885, senere samlet 

 efter opdagerens anvisning af frøken W. Landstad med modne fr. 

 september 1885). 



At den forekommer fleresteds paa den lange kyststræk- 

 ning mellem de kjendte voksesteder, derom kan der vel neppe 

 være nogen tvil. Derimod anser jeg det for lidet sandsynligt, 

 at den skulde forekomme i nogen større af stand fra havet 

 eller i større høider end omtrent 200—300 meter, da planten 

 sikkerhg tilhører den méridionale flora. Dens voksekreds hos 

 os kan derfor antages at strække sig langs kysten fra Kri- 

 stianiaf jordens bund omtrent til Bergen eller maaske et stykke 

 længere mod nord paa Vestlandet. Fragten modnes først om 

 høsten temmelig sent; maaske dette for en del kan forklare 

 artens tilsyneladende store sjeldenhed, idet den om sommeren, 

 da frugten endnu er ung og uudviklet, forveksles med Blasia 

 nusilla eller andre thalløse levermoser, medens kun faa exkur- 

 sioner fortages paa den tid, Anthoceros har modne frugter, und- 

 tagen paa steder, hvor botanikere har sin bopæl, hvilket om- 

 trent vil sige det samme som de større byer. 



Ogsaa i Sverige er denne art sjelden og først med sikker- 

 hed funden i de sidste aartier; derimod er den temmelig al- 

 mindelig i Mellem- og Sydeuropa og her hyppigere end følgende, 

 dog kun forekommende i lavlandet. 



sidder navne paa planter, der enten er meget hyppige eller anvendes 

 i et eller andet øiemed, men navnet er rimeligvis lavet af Gunner 

 selv og saaledes intet bevis for plantens forekomst i denne egn. 



