Levermosernes iidbredelse i Norge. 477 



var. ß. riparioides Bern. 



Var a. nonniliil robustior; folia magis amplectentia, con- 

 cava, subverticalia, patentia; periantliium ovato-oblongum, basi 

 et ore angustatum, distincte 5-plicatum et 5-dentatum; bracteæ 

 concavæ, subverticales, demum divergentes. Seta brevissima 

 et solum 2,2 mm. alta. Plautæ masculæ cæspites proprios for- 

 mantes, easdem femineas rarius intermixtæ. 



var. y. Boulayana Bern. 



Var. a. robustior, brunnea; caules bumifusi, flexuosi, 

 1 — 1,5 cm. longi; folia ovalia, apice angustata, basi latiora, 

 plana, erecta, convergentia, cellulæ bexagonæ — rotundæ, melius 

 incrassatæ. (Efter H. Bernet paa det anførte sted). 



Vokser paa fugtige klipper og stene af kalk- og kiselberg- 

 arter, fornemmelig ved bredderne af bække og elve. Denne 

 nye art er i den sidste tid angivet fra nogle steder i det nord- 

 lige Norge, nemlig fra: 



N. Trondhjem: Stordalen, paa Gjævingsaasen, cfr. (Br. 

 1892). 



Nordland: Strand i Ofoten, col. & o^ (E. Ekstrand 1880 if. 

 Arn. Lebermoosst. p. 26). 



■ Tromsø: Storfjeld i Bardodalen, i birkeregionen col. & ç^ 

 (Arn. if. d. anf. st.). 



Muligens bører ogsaa herben en del exemplarer fra Kri- 

 stianiatrakten, hvilke tidligere af mig er henførte til J. pumila. 

 Sandsynligvis er J. atrovirens udbredt over hele Norge, særlig 

 i kalktrakter i lavlandet og skovregionen og maaske ligesaa 

 hyppig som J. pumila, med hvilken den hidtil har været for- 

 vekslet. 



Disse to arter staar hinanden særdeles nær og opviser 

 neppe afvigende karakterer i de vegetative dele; men J. pumila 

 er paroik, J. atrovirens dioik; desuden skulde kalken hos den 

 sidste være foldet næsten til midten, men hos den første næsten 

 glat (if. Bernet). Hvorvidt J. atrovirens er en selvstændig art, 

 forekommer mig dog tvilsomt, men da jeg ikke har havt tid 

 at underkaste den en nærmere undersøgelse, kan jeg ikke ud- 



