N. WILLE UND JENS HOLMBOE. 



wir ausserdem einen Einblick in die postglaciale Geologie der 

 Langesundsgegend zu gewinnen. Nachstehend soll eine kurze 

 Darstellung unserer Funde und der Schlüsse, zu denen wir gelangt, 

 gegeben werden. 



Das Vorkommen von Bryas bei Langesund wurde im Jahre 

 1838 von M. N. Blytt entdeckt; in dem Berichte über seine 

 floristischen Untersuchungen in jenem Jahre ^ wird angegeben, 

 dass die Pflanze bei „Langesund og paa Lange i Mængde paa de 

 tørre Klipper mod Havet" wächst. 



Dieselbe ist hier auch später zu wiederholten Malen von 

 Botanikern und anderen gesammelt worden, z. B. laut Exem- 

 plaren im Herbarium der Universität im Jahre 1857 von M. N. 

 Blytt, A. Blytt und Homan. 



Im Jahre 1886 schreibt A. Blytt^: „Ved Langesund vokser 

 den baade paa Langøen ved Fyret og især i største Mængde 

 paa Langesundsodden udenfor Byen udmod Sundet, fra Havets 

 Nivåa op til omtr. 100' over dette, der hvor Furuskoven be- 

 gynder." 



Kürzlich hat Thekla Resvoll^ das Vorkommen folgender- 

 massen geschildert: „Over store strækninger danner reinblom 

 (Bryas odopetala) et tæt dække. — — Den har ved Lange- 

 sund store blade og meget store blomster og i det hele et kraf- 

 tigere udseende end paa fjeldet. Sammen med Bryas staar 

 repræsentanter for den ovenfor omtalte strandflora, for vor almin- 

 delige ur- eller engflora, som merian, maurearter, blodrød storke- 

 neb, flere klokker etc, her staar kystplanter og desuden flere 

 buske og trær." 



1 M. N. Blytt, Phanérogame Planter og Bregner, bemærkede i Sommeren 

 1838 i Sklensfjordens Omgivelse (Bot. not. 1840, p. 31). 



2 A. Blytt, Bidrag til kundskaben om karplanternes udbredelse i Norge 

 (Chria. Vid.-Selsk. Forh. 1886. No. 7, p. 31). 



3 Thekla Resvoll, Vekstlivet. (In Amund Helland, Norges Land og Folk, 

 Bratsberg amt. I, Chria 1900, p. 229-230.) 



