c. ARBO OG JENS HOLMBOE. 



Møde torsdag den 27de november. 



Konservator Kristine Bonnevie refererede nogle nylig 

 offentliggjorte undersøgelser af Boveri og Driesch over en 

 lokalisation inden den dyriske celles bestanddele. 

 Undersøgelserne, der var foretagne paa en i Middelhavet levende 

 art sjøpindsvin, havde vist, at det til en viss grad var paa for- 

 haand bestemt, hvilke partier af den endnu udelte ægcelle, der 

 skulde danne grundlaget for det voksne dyrs vigtigste organer. 

 — Foredraget gav anledning til bemærkninger fra dr. med. 

 F. G. Gade. 



Fhv. brigadelæge C. Arbo holdt dernæst et foredrag over 

 Glommendalens antropologi. I alle skogdistrikter viser 

 det sig, at elveløbene har været befolkningens vigtigste indvand- 

 ringsveie. Saaledes har forholdet været ogsaa i Glommendalen. 

 Men medens man i alle vore øvrige østlandske dalfører kan 

 skjelne mellem en ydre og en indre (eller øvre) dalbefolkning, 

 af hvilke den første er indvandret langs elveløbene nedenfra, 

 den anden over høideryggen vestenfra, maa der i denne landets 

 længste dal vistnok have gjort sig gjæidende en indflydelse fra 

 siden. Befolkningen i Solør, der i karakter er saa ganske for- 

 skjellig fra de øvrige nordmænd, maa nemhg an tåges at være 

 indkommen østenfra, fra Värmland, med hvis befolkning fore- 

 dragsholderen ansaa den for identisk. Indvandringsveien maa 

 have været den ældgamle færdselsvei over Eidskogen langs 

 Vrangselvens dalføre. I store flomaar kan der gaa vand fra 

 Glommen denne vei til Glafsfjorden og Venern. Store skog- 

 strækninger danner en folketypegrænse mellem Solør og Elverum, 

 hvor man møder den fra Solungen i aandelig henseende saa 

 ganske forskjellige østerdøl. Denne folketype fortsætter opigjen- 

 nem dalen til henimod Tønset, hvor der atter optræder en 

 anden befolkning, med blondere haar og med langt talrigere 

 kortskaller end de overveiende langskallede solunger og øster- 

 døler. I meget minder befolkningen i Tønset om trønderne, hvis 



