BRÆOSCILLATION I NORGE 1902. 199 



Anders Briksdal har endvidere meddelt, at siden begyn- 

 delsen af juli har sommeren 1902 været meget kold, saa en 

 mængde gammel sne er blevet overliggende, og desuden er sne- 

 mængden øget ved tillæg af nysne næsten for hver dag siden 

 begyndeisen af august. Elvene har den hele sommer været 

 ualmindelig smaa, saa ældre folk ikke kan mindes saadant. 

 Bræerne har isommer været ganske fri for udrasning og har 

 været ganske jevne paa overfladen og ganske uden sprækker. 



Føreren Lars Lien i Jostedalen har meddelt, at alle de 

 bræer, han der kjender, har trukket sig tilbage i det sidste, 

 men ikke alle lige meget. Nigarsbræen har trukket sig mest 

 tilbage og Lodalsbræen mindst. 



Mikkel Mundal eftermaalte 1901 de ved Boiumbræen og 

 Store Suphellebræen satte mærker og fandt: 



Boiumsbræen : Mærke I: 



Fra mærke I i retning E 14 S maalt afstand til brækant 



100 m. 

 Fra mærke I i retning N 17 E maalt afstand til brækant 



321 m. 



Fra mærke I sigt i retning S 20 E til bræens længst frem- 



skudte spids. 



Mærke II: 



Fra mærke II i retning N 10 W maalt afstand til brækant 



270 m. 

 Fra mærke II sigt i retning N 10 W til bræens længst frem- 



skudte spids. 



Store Suphellebræ: Mærke I: 



Fra mærke I i retning N 5 W maalt afstand til brækant 



210 m. 

 Fra mærke I sigt i retning W 22 S til bræens længst frem- 



skudte spids. 



