BRÆOSCILLATION I NORGE 1902. 203 



i sommerens løb har der ofte faldt nysne; fjortende september 

 sneede der ned til ca. 2000 f. o. h. 



Konservator Grieg har meddelt, at Rembesdalsskaakjen 

 sommeren 1901 gav indtryk af at have gaaet sterkt tilbage. 

 Paa vedføiede skisse, der er tegnet efter et af hr. Grieg taget 

 fotografi, vil man se et mørkere, stribeformet parti mellem bræen 

 og våndet; dette mørkere parti, der strækker sig fra Lurenuten 

 næsten helt borte til det sydlige land, betegner en grusbanke, 

 der stak saa høit op, at man godt kunde have gaaet tør- 

 skoet mellem våndet og skaakjen, skjønt vandstanden var saa 

 høi, at våndet gik et stykke op paa græsbakken, og det var 

 kun i den sydlige del, hvor elven kommer ud fra skaakjen, 

 våndet direkte berørte isen. Hr. Grieg bemærker, at i 

 strengeste forstand kan derfor ikke skjaakjen mere siges at 

 kalve i Rembesdalsvandet. Videre bemærker hr. Geieg, at af- 

 smeltningen paa Hardangerjøkelen sommeren 1901 maa have 

 været svær; thi Leira, Isdalselven, Rembesdalselven og de elve, 

 som fra Jøkelens vestside falder ud i Rembesdalsvandet, var alle 

 meget store, og fra lille Ishaug kunde man med bare øie se 

 våndet fosse ud af tunnelen ved Dæmmevand. 



Med hensyn til forholdene sommeren 1902 har føreren Hal- 

 stein Myklatun meddelt, at i egnen om Hardangerjøkelen er 

 det længe siden en saa sen vaar og kold sommer kan mindes; 

 som følge deraf har hverken Hardangerjøkelen eller de andre 

 bræer i omegnen aftaget det mindste i sommerens løb. 



Den foregaaende sommer, 1901, var forholdene helt ander- 

 ledes; thi konservator Grieg har meddelt, at paa Vasfjæren var 

 sneen saa afsmeltet, at selv gamle, kjendte førere havde vanske- 

 ligt for at kjende sig igjen, og ligeledes var Onen, Vosse- 

 skavlen og bræerne paa Gommahøgda langt mere afsmeltet end 

 sædvanlig. 



Doktor F. Arentz har meddelt endel iagttagelser angaaende 

 snemængden paa Sætersdalsvidden og Hardangervidden som- 

 meren 1901 i Den norske turistforenings aarbog 1902: paa 



