HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 277 



tomentosus pilis 4 — 5 mm. longis obscure canescentibus densius- 

 culis obsitus. Folia dilute viridia mollia, supra sparsim stellata 

 dense pilosa, subtus dense floccosa in costa dorsali confertim 

 ceterum sat dense pilosa, basalia infima spathulata obtusa in- 

 conspicue mucronato-denticulata, exteriora oboblonga, interiora 

 elongato-lanceolata acuminata; caulina numéro 5—6 valde acuta, 

 inferiora anguste oblanceolata deorsum in petiolos sensim atte- 

 nuata, intermedia lineari-lanceolata, summa linearia. Änthela 

 composita umbellata vel subumbellata sæpe uno ramo pauUum 

 remoto ramis crassiusculis brevibus dense cano-tomentosis eglan- 

 dulosis pilis dilutis longissimis densiusculis vestitis acladium 

 breve superantibus. Involucra cano-viridia basi rotundata (7 — 

 8 mm. alta, 4—4,5 mm. lata). Squamœ obtusulæ sat latæ, 

 exteriores angustissime interiores late viridi-marginatae, dense 

 floccosæ pilis longissimis dilutis vel obscure canescentibus con- 

 fertis vestitæ apicibus glandulis minutis nigris paucis obsitæ 

 (ceterum subeglandulosæ). Calathidia plena sublutescentia. 

 Ligulce sat profunde incisæ. 



Nær besiegtet med H. mollisetum (N. & P. p. p.) Dahlst. 

 („Bidrag etc." i Kgl. Sv. Vet.-Ak. Handl., ß. 23, no. 15) fra 

 hvilken den skilles (if. Dahlstedt) ved tættere haarbeklædning 

 og mørkere kronfarve. Den er særdeles udmerket ved den høie, 

 stive, mangebladede, tæt stjernehaarede" og overordentlig rigt 

 stivhaarede stængel, de smale, skarpt tilspidsede, paa begge 

 sider rigt stivhaarede blade og den tæt sammentrængte kurv- 

 stilling, hvis kurvgrene er korte, tæt graafiltede og langhaarede 

 og aldeles mangler glandeler, de graagrønne svøb med tæt be- 

 klædning af stiernefilt og meget lange, + lyse haar, og som næsten 

 kun paa spidsen af svøbbladene har spor af glandler, samt ved 

 de tem. mørkgule og dybt indskaarne kroner. De ydre basal- 

 blade er korte og tem. brede, spadeformede, i spidsen mucro- 

 nerede, i kanterne yderst fint, neppe merkbart odtandede. De 

 indre er ligesom de nederste af stængelbladene lancetformede, 

 langt uddragne, spidse og løber nedad jevnt over i den lang- 



