HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 307 



tiden noget dybere indskaarne ved grunden. Det inderste blad 

 er smalt egformet, oftest but, sjeldnere kort tilspidset, og besat 

 med triangulære tænder, som paa den nedløbende bladgrund 

 gaar over i længere, brede, ret udstaaende, ofte paa bladstilken 

 nedstigende flige. Stængelbladet er oftest fæstet nedenfor midten 

 af stængelen, vel udviklet og langstilket, af samme form som 

 det inderste rosetblad. Høiere oppe paa stænglen findes da 

 undertiden et andet, rudimentært blad. Sjeldnere er stængel- 

 bladet fæstet ovenfor midten og i saafald lidet udviklet. Svøbene 

 er tem. store og tykke med rig beklædning af tynde, lange 

 glandeler. Især paa centralkurven optræder tillige flere eller 

 færre mørke haar. Svøbbladene er ulige lange, alle jevnbrede 

 og butte, i spidsen smaahaarede, de ydre i randen tillige svagt 

 stjernehaarede. 



Planten indgaar i serratifrons-komi^lexet 



Vestre Aker: ved pladsen Kataas nær Holo. Østre Bærum : 

 ved Stenstjernet. Hurum: Sjøttelvik, Rødtangen. 



H. canipes Almqu. 



Dahlst. „Bidrag etc." i Kgl. Sv. Vet.-Akad. Handl. Band. 

 25, no. 3. — Stenstr. „Värml.-Arch." pag. 31. — Dahlst. 

 Herb. Hier. Scand. c. I, no. 42, 43. 



Vestre Aker: Bygdø i skoven ved Søbadet. 



R. obtasoserratum Omang.^ 



Vestre Aker: Holmenkollen, Skaadalen, Tømte i Nord- 

 marken. Ringerike: Krogkleven. Hurum: Røskestad nær 

 Filtvedt. Sande: Hanekleven. 



H. întegra,tum Dahlst. 



Dahlst. „Bidrag etc." i Kgl. Sv. Vet.-Akad. Handl. B. 25, 



1 Ifølge Dahlstedt staar denne form nær H. obtusidens Dahlst. 



