HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 329 



in basi deorsum sensim attennata laciniis angustis iinguiformibus 

 in petiolos descendentibus instructa; cauUna numéro 3 — 5 sen- 

 sim in bracteas decrescentia lanceolata acuta dentibus angustis 

 porrectis sat crebris ornata inferiora in petiolos angustata supe- 

 riora sessilia. Änthela composita paniculata angusta ramis 

 rectis acladium breve superantibus leviter floccosis sat dense pi- 

 losis superoribus brevibus valde approximatis in aggregatum de- 

 terminatum coacervatis inferioribus elongatis valde remotis capi- 

 tulis apice aggerratis; pedicelli acladiumque leviter floccosi pilis 

 brevibus setuliformibus basi nigra longa apice sordide canescen- 

 tibus densis glandulis minutis raris — sparsis obtecti. Invohi- 

 cra atro-viridia sat angusta basi rotundata. Squamce angustæ 

 sublineares obtusæ — obtusulæ, exteriores marginibus anguste floc- 

 cosæ ceteræ subnudæ, omnes pilis iis pedicellorum similibus den- 

 siusculis — densis gandulisque nigris parvis sparsis — sat densis 

 vestitæ. Calathidia obscure lutea parum radiantia (diametro 

 eire. 2.5 em.). Stylus fuscus. 



Denne form er karakteristisk ved kurvstilling og forgrening. 

 De øverste kurvgrene er korte, fæstede tæt ved hverandre og 

 danner et vel begrænset kurv-aggregat i forhold til de lavere ned 

 siddende, langt adskilte og sterkt forlængede kurvgrene, som 

 ligeledes bærer topstillede, velbegrænsede kurv-aggregater. Det 

 samme gjentager sig ogsaa paa de lange, rette, sterkt oprette 

 grene, som udgaar fra alle stængelbladenes bladhjørner. Der- 

 ved paatrykkes planten et eiendommeligt habituell præg. 

 Stænglen er grov, svagt stjernehaaret, nedad lyst blødhaaret, opad 

 kort stivhaaret. Rosetbladene er rigt landede, sedvanlig noget 

 fioletrødt anløbne, de ydre ovale, buttandede, de mellemste af- 

 lange, tæt sagtandede, i spidsen ligesom de ydre afrundede, de 

 indre lancetformede, + spidse, ujevnt landede med afvekslende 

 lange, udstaaende og meget smaa, næsten odformede tænder, 

 paa den nedløbende bladgrund med smale kloformede füge, som 

 ogsaa stiger ned paa bladstilken. Stængelbladene (indtil 5 i an- 

 tal) er lancetformede, spidse, i randen besatte med smale, skarpe 



