HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 361 



sparsis — rarisimis vestitæ apicibus levissinie coniatæ. Calathidia 

 læte lutea diametro ca. 3 cm. Stylus vivus luteus. 



Denne robuste hieracium-iorm udmerker sig ved sin grove, 

 kraftige, næsten glatte og svagt stjernehaarede stængel, sine 

 bredt egformede, kort og skarpt tilspidsede blade med bred af- 

 rundet — næsten øreformig udvidet eller svagt hjerteformet blad- 

 grund og skarpe, freniadrettede, tem. grove tænder, ved rig kurv- 

 stilling med kraftige, udstaaende eller oprette stjernelodne kurv- 

 grene, som understøttes af vel udviklede, bladlignende braktéer, 

 ved korte, lidet haarede og glandelhaarede kurvs tilke, store, tykke, 

 før opspringningen cylindriske, efter afblomstringen kegleformede 

 svøb med tvert afstumpet grund og brede, butte svøbblade, 

 som er tæt besatte med tynde glandeler og mikroglandler 

 og spredt bestrøede med stjernehaar, der undertiden er næsten 

 umerkelige, samt med enkelte mellem glandlerne optrædende 

 haar. Den slutter sig nær til dovrense-iormevne. 



Valders: Bagn, talrig paa bakkerne ved den høitliggende 

 gaard Skar. 



En besiegtet form er if. Dahlstedt samlet i Dovretrakten. 



11. prenanthoides Lbg. 



Denne plastiske art optræder i skovstrøget Nordmarken med 

 en række former, som delvis vistnok er at anse som lokale 

 variationer af former, som før er kjendte fra andre kanter af 

 landet. Jeg skal her kun anføre følgende: 



Nær v. genuinum Lbg. (Lbg. Hier. Scand. exs., no. 91) 

 staar en form fra Sandungen. Denne udmerker sig ved lige til 

 toppen rigt haaret stængel, smale, paa begge sider rigt haarede 

 blade, haarede og glandelhaarede kurvgrene og korte svøb, hvis 

 svøbblade især i kanterne er stjernehaarede og forøvrigt besatte 

 med tætte glandeler og faatallige, mørke haar. Til denne 

 slutter sig en form fra Tømte [v. glabricaule m.)^, der ved de 



^ Ifølge Dahlstedt forekommer denne form ogsaa i Torpen. 



