DEN NYE VEGETATION PAA LERFALDET I VÆRDALEN. 385 



pecurus geniculatus, Galamagrostis strida, Juncus articulatus, 

 Eriophoriim vaginatum, o g augustifoliwm, fire exemplarer af 

 Ranunmilus sceleratus, Sagina prociimbens, samt en del Equi- 

 setum arvense. I våndet saaes ogsaa flydende en steril mos 

 (Hypnum). 



Ved bredden var der ogsaa vokset frem en del, omtrent 

 kvarterhøie skud af Betida verrucosa, en alenhøi granbusk, og 

 et par buske af Salix aurita. 



Af ovenstaaende skildring vil man have seet, at der paa 

 skredbunden allerede i 1898 var vokset frem ikke saa faa arter. 

 Alt i alt blev der observeret 105. 



Det tilfældig sammenbragte planteselskab var, som man 

 ogsaa vil have bemerket, af ret broget beskaffenhed. Her vokste 

 paa samme jordbund og tildels side om side myrplanter og skog- 

 planter, engplanter og almindelige ugræs. Og dog var der paa en 

 vis maade allerede indtraadt en slags ligevegt i vegetationen. Der- 

 som man vil lægge merke til de forskjellige arters mængde f. eks. 

 paa leren, saa vil man se, at de planter, som her har erobret 

 den største plads, netop er saadanne, som hører denne slags 

 jordbund til, mens f. eks. myrplanterne og skogplanterne kun 

 fandtes i meget beskedent antal. Og allerbedst træder forholdet 

 frem, hvor grunden var særdeles fugtig, som ved de mange smaa 

 vandsamlinger. Her var jo typiske vandplanter og sumpplanter 

 saa omtrent eneraadende om pladsen. 



II. Det af de udgledne masser overdækkede land. 



Som allerede antydet, blev store dele af dalen paa begge 

 sider af Værdalselven oversvømmet af de udbrydende 1er- og 

 sandmasser. Den vældige bølge begrov alt, som laa i dens vei 

 og udslettede ethvert spor af den gamle overflade med dens liv. 

 I ét nu var menneskealdres arbeide tilintetgjort, og de grønne 

 marker og enge forvandlede til en eneste trist, graa flade. 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXXI. IV. 25 



