186 S. K. SELLAND. 



selvsaaede granplanter, men de hugges væk efterhvert for at 

 skaffe pläds for furuen. 



Lavlandsfloraen i Granvin har meget tilfælles med den øst- 

 landske, paa samme tid som mange kystplanter gaar ind her. 

 Af strandplanter, som vokser ved Gran vinsfjorden, kan nævnes: 

 Ely mus arenarius, Car ex maritima, Blysmus ruf us, Plantago 

 maritima, Armeria maritima, Haloscias scoticum, Cochle- 

 aria officinalis, Silene maritima. Granvins flora tæller ogsaa 

 mange kystplanter, f. eks. Polystichum Oreopteris, Blechnum 

 Spicant, Holcus mollis, Carex pulicaris, C. silvatica, Luzula 

 maxima, Narthecium Ossifragum, Taxus baccata, Galium 

 saxatile, Lonicera Periclymenum, Digitalis purpurea, Chry- 

 sosplenium, oppositifolium. 



De interessanteste botaniske felter i Granvin er de bratte 

 styrtninger fra Aadnagavedln mod Granvinsfjorden ved Eide, 

 Granvinsvandet, urerne under Joberget, fjeldet mellem Granvin 

 og Ulvik samt strøget omkring Krokavatnet paa grænsen mel- 

 lem Granvin og Voss. 



Aadnagavedln naar op til en høide af omkring 400 m. De 

 bratte styrtninger, der dannes dels af lerskifer, dels af grund- 

 fjeld, vender mod syd og dækkes af en frodig vegetation af 

 løvtrær, de for urer almindelige vekster og en del sjeldnere arter. 

 Allerede tidlig vækkes vaarplanterne af sin dvale. I slutten af 

 mars findes almindelig Saxifraga oppositifolia i blomst i en 

 høide af 330—350 m. o. h., og Carex digitala allerede i april. 

 I disse styrtninger vokser Asplenium Breynii, A. ruta mu- 

 raria, Carex muricata, G. silvatica, Epipactis Hélléborine, 

 Pyrola media, P. chlorantha, Hypericum monianum, H. 

 perforatum, Orohus vernus. Endvidere Hieracium hyalo- 

 trichum Omang n. f. 



Granvinsvandet er 3,64 km.- stort og ligger henimod 30 m. 

 over havfladen. Det modtager elvene og bækkene fra den største 

 del af bygden og har afløb til Granvinsfjorden ved Eide. Dets 

 største dybde er 86 m., men flere steder findes større grunde 



