230 H. BRYHN. 



tidligere Tid forekommende Oplysninger om Ringerikes Mose- 

 flora er ikke mange og vedrører væsentlig ganske almindelige 

 Arter. Den vigtigste er Dr. Wulfsbergs 1 Angivelse av Andreæa 

 sparsifolia ved Vesle Flaatevand i Norderhov. 



I over 20 Aar har Forfatteren av denne lille Avhandling, 

 bosat som Læge i Hønefoss, reist omkring paa Ringerike og 

 herunder ikke forsømt nogen Anledning til at gjøre sig bekjendt 

 med Mosernes Forekomst og Udbredelse inden Distriktet. Der 

 har været Anledning til nogenlunde grundig Undersøkelse av 

 Stensfjordens Omgivelser med Krokkleven og Gyrihaugen, Høne- 

 foss Bys Omegn, Aaserne i Haug med Ringkollen, den aller- 

 sydligste Del av Aadalen (omkring Hen) samt Tyristranden. De 

 sidste Aars Undersøkelser har ikke bragt noget Nyt for Dagen, 

 hvorfor de nu maa anses for at være avsluttede. 



Den nogenlunde grundig undersøkte Del av Ringerike ud- 

 gjør neppe over 200 à 250 Q Km., altsaa et meget litet Areal, 

 til Gjengjæld desto mere rikt udstyret med de mest forskjellig- 

 artede Lokaliteter, specielt med Hensyn til geologisk Underlag 

 hvorved Forekomsten av det store Antal Arter bliver forstaaelig 



Den følgende systematiske Fortegnelse vil nemlig vise, al 

 Ringerike, uagtet det tørre Klima, i Forhold til Arealet eier den 

 uten Sammenligning rikeste Moseflora i hele Landet. 



I. Hepaticæ. 



Riccioideæ. 



1. Riccia minima L. (R. sorocarpa Bisch.) c. fr. Ikke sjelden 

 dog oftest i ganske faa Exemplarer, paa bar, helt lerblandel 

 Muldjord, fornemmelig paa Brakland, ogsaa i Haver og paa 



Bergafsatser. 



1 N. Wulfsberg: „Enumerantur muscorum qvorundam" etc in Chri- 

 stiania Yidenskabs-Selskabs Forhandlinger for 187"). 



