BIDRAG TIL VORE BRÆEGNES GLACIALGEOLOGI. 315 



forvitret fjeldoverflade, og omstrøede blokke er meget talrige. 

 Og i dette landskab synes Ranunculus glacialis L. at trives 

 udmærket. 



Ved Sjugulsvand selv, 1493 m. o. h., har man blokke og 

 ur rundt om, og flere snebræer gik 23 /s 1902 ned i våndet og 

 afsluttedes paa den nu netop i det foregaaende beskrevne maade. 

 I omegnen findes endel udvasket bundmoræne. Fjeldoverfladen 

 selv er tildels sterkt forvitret, men bærer dog tydelig spor af 

 isskuringen, og talrige, erratiske blokke, tildels kjæmpeblokke 

 findes strøet rundt. Sjugulsvand har klart vand, ikke bræslam- 

 blandet, og det virker i farven mørkt. 



I øvre Mjølkedalen afsluttes dalen ovenfra den øverste sjø 

 botnformig af en fjeldryg, over hvilken fører et pas til nedre 

 Mjølkedalen. Våndet selv er heller ikke her bræslamblandet og 

 det virker i farven mørkt. I omegnen staar fast fjeld, der ogsaa 

 sammen med ur og morænegrus danner spærringen foran sjøen. 

 Derpaa følger to mindre sjøer efter hinanden, og foran begge 

 har man saavel fast fjeld som ur og morænegrus. Den nedre 

 større sjø er ogsaa et egte klippebassin, idet lige foran denne 

 staar fast fjeld med talrige, kneisende flytblokke; dertil findes 

 her ogsaa endel nr og morænegrus. 



I Mjølkedalen saaes flere steder udprægede isskuringsfæno- 

 mener med striber og moutonneret fjeldoverflade af retning nedad 

 dalen. Ved det første, øvre tjern stod her moutonnerede kupper 

 med kneisende, erratiske blokke foran tjernet, der saaledes ud- 

 præger sig som et egte klippebassin. Derpaa følger 



Mjølkedalsbræ em e 



som jeg allerede tidligere har givet en beskrivelse af 1 . 



Ved den første, øvre bræ anstilledes 23 /s 1902 endel skjøns- 

 mæssige overslag over morænernes afstand fra brækanten, men 



1 Nyt Mag. for Naturv. B. 34, pag. 28. 



