326 P. A. ØYEN. 



vegetation udenfor. Afstanden fra brækanten til denne moræne 

 var omtrent lig afstanden fra morænen til den nedenfor lobende 

 hovedelv. Den nedre del af bræen var smukt skjoldformet, sne- 

 fri og laa helt an mod en endemoræne af recent karakter. 



Den inderste, sydligste bræ paa denne overgang, som jeg 

 ligeledes ved samme anledning havde anledning til at iagttage 

 paa afstand, syntes efter kartet at dømme at have aftaget meget 

 i den sidste tid. Foran og paa selve brækanten laa et omtrent 

 10 m. bredt belte af sne, men ellers syntes bræen at ligge 

 meget nær an mod en moræne af recent udseende. Denne bræ 

 synes ligesom sammensat af to omtrent lige dele og en nogen- 

 lunde tilsvarende form har ogsaa en større endemoræne der 

 ligger skjønsmæssig omkring 50 m. foran brækanten. Denne 

 endemoræne danner skillet mellem et forholdsvis recent moræne- 

 landskab indenfor og en gammel vegetation udenfor. 



Bla a tjern h ols bræ en 

 er en botnbræ, der gaar helt ud i Blaatjernholsvandet, 1654 m. 

 o. h. Sommeren 1891, da jeg engang ved nattetid passerede 

 denne bræ paa en overgang fra Visdalen til Sjodalen, kunde jeg 

 skimte, at bræen gik helt ud i våndet, og det er mig senere 

 meddelt, at isvæggens høide mod våndet dengang var 4 — 6 ni. 

 Sommeren 1902 anstillede jeg endel nærmere undersøgelser ved 

 denne bræ, som da blev afmærket 20 august. Bræen endte 

 med en 3—4 m. høi, lodret iskant lige i søen. Nedenfor bræen 

 paa sydsiden af søen laa paa fast fjeld en 1,6 m. høi gabbro- 

 blok; i en spræk paa dennes top reistes en 3 dm. høi helle, og 

 paa den mod bræen vendende side af blokken indhuggedes et 

 X, hvori hver af de fire arme er ca. 17 cm. Fra mærket sig- 

 tedes omtrent parrallelt brækanten, og der noteredes N 54° 

 45 ' E. 



En ganske skematisk udført skisse (Fig. 7), der forestiller endel 

 foran brækanten liggende moræneophobninger, dels grus og dels 

 blokke, vil i nogen grad anskueliggjøre forholdene. 



