P. A. ØYEN. 



Hvad jeg imidlertid her særlig ønsker at henlede opmærk- 

 somheden paa er den sammenligniug mellem de topografiske 

 træk, som der er anledning til at trække mellem denne udsigt 

 fra Skautflyen og udsigten mod Rondepartiet fra vest; der 

 er en umiskjendelig lighed. Man har kun at trække bræerne 

 væk fra den første, saa har man den anden i sine hovedtræk. 

 En ikke saa særdeles stor oscillation i snegrænsens beliggenhed 

 vilde igien forandre forholdet. 



Glitre tin d- regi on en. 



Nogle faa ekskursioner i omegnen af Glittertinderne, med 

 gjentagne bestigninger af Glitretind, og flere brætraverser i denne 

 tinds umiddelbare nærhed har overbevist mig om, at det af den 

 geografiske opmaaling udgivne rektangelkart for denne egns ved- 

 kommende er høist mangelfuldt, da jeg her med kart i den ene 

 haand og kompas i den anden flere gange har været helt dis- 

 orienteret. Mine undersøgelser har imidlertid i topografisk hen- 

 seende ikke været særdeles indgaaende. Men det ny erhvervede 

 kjendskab til forholdene i denne egn har været af stor betyd- 

 ning for mig dels i studiet af de rent glaciologiske forhold i 

 denne egn og dels til en bedømmelse af den diskussion, som 

 mest i avisopsatser har været ført angaaende bræ- og høidefor- 

 hold inden denne egn. Men dels har det ogsaa været af betyd- 

 ning for at afgive et nyt bevis for, hvor utilstrækkelige de ud- 

 givne rektangelkarter over Jotunheimen er som grundlag for 

 mere indgaaende glaciologiske studier. 



Det udstrakte, men som det synes ikke særdeles mægtige 

 bræparti, der strækker sig i sydøstlig og østlig retning for Glitter- 

 tinderne, og pa rektangelkartet er betegnet under et med navnet 

 Glitterbrce var i august 1902 næsten op mod Glitretindbotnens 

 begrænsning delt af en større bræbar skraaning, der endog som 



