BRÆMAALING I NORGE 1907. 371 



Et par meddelelser, der var at læse i „Aftenposten nr. 532, 

 10de september 1907", den første fra Jotunheimen af Knud Vole 

 og den anden fra Hardanger af 0. Olafsen, aftrykkes her i sin 

 helhed, da de har en vis historisk interesse : 



Sommeren, som aldrig kom. 

 Fra Jotunheimens forgaarde 



skriver Knud Vole til „Aftenposten" den 6te september: 



Den sommer, som aldrig kom, det blev sommeren 1907 det. 

 Vi har nu forladt Juvashytten, og deroppe kan man da trygt 

 sige, at det har været som om vinteren fra dag til anden. Saa 

 at sige hver dag er der faldt mere eller mindre nysne over bræer 

 og tinder. To gange har det faldt ni tommer nysne deroppe 

 paa bræerne — det er det meste, som er faldt paa et døgn; 

 som regel har det været et par tommer. Dette vil naturligvis 

 sige inde i botnerne og paa de høitliggende bræer; ved deres 

 nederste del har isen af og til vist sig; thi det tøer jo mest nede 

 i dalene. Men høit oppe er der som sagt mere sne paa bræerne 

 nu, end det var ved midtvinters tide. 



Paa Galhøpiggen har det nu i slutten af sæsonen dannet 

 sig en to meter høi snefon lige ind til varden, og sneen laa 

 halvveis op paa hyttens dør, saa der maatte en ordentlig sne- 

 skufning til, før man kunne komme ind. Brækuplen synes snart 

 at skulle blive høiere end selve piggen. 



Man skulde tro, at bræerne har været tunge at gaa under 

 al denne nysne. Men det er kun en sjelden gang, den har voldt 

 større besvær. Som regel har de været lette at passere, da 

 vinden har pakket sneen sammen, og den vedvarende kulde har 

 holdt den frossen og stiv. 



Jeg har aldrig — skriver den kjendte Jotunheimsmand — 

 set saa lidet vand i fjeldet som iaar. Alt har været størknet og 

 stivt. Jeg har været inde ved de største bræer heromkring og 

 foretaget endel maalinger. Under slige bræer pleier det næsten 



