BRÆMAALING I NORGE 1907. 377 



Flomskaderne har da heller ikke i mands minde været saa 

 store som nu. 



Lerraset ved „Kvashylla" i Støren stængte jo jernbanetrafiken 

 ca. et døgn, trods jernbanevæsenets ihærdige arbeide. Hertil 

 kom yderligere tre brud paa jernbanelinjen paa andre steder. 



Flere veibroer bortreves, og skred vækrev veilegemet paa 

 flere steder. 



De private led dog størst skade. Elvebruddene paa de langs 

 elven liggende værdifulde jordeiendomme er mange. Hertil kom- 

 mer den jord, som bortreves ved de mange smaa udglidninger. 

 Sagdamme o. 1. bortreves eller ødelagdes. En mængde hø førtes 

 væk. Stor skade foraarsagedes ogsaa paa kjeldere og beboelses- 

 huse. Rundt Ler station roede man mellem husene og gaardene 

 i elvebaade. Paa Støren rigstelefoncentral ekspederede man, 

 efteråt flomvandet stod en halv meter over gulvet. 



Lokalbladet „Gauldølen" har indhentet saa paalidelige op- 

 gaver som muligt over skadens størrelse i de hjemsøgte bygder 

 og angiver den til lavt beregnet at udgjøre 75 à 100 000 kroner. 



Nedre Gauldalens befolkning blev adskillig opskræmt. De 

 historiske beretninger om katastrofen 1345, foraarsaget ved ler- 

 raset ved Kvashylla i Støren, maner ogsaa til, at man bør have 

 sin opmerksomhed henvendt mod dette farlige punkt i Gauldalen. 



En offentlig undersøgelse af terrænet og elveløbet paa dette 

 sted maatte nu være paa sin plads." 



I „Aftenposten" 16de august 1907, nr. 473, tindes endel 

 yderligere oplysninger om flommen i Guldalen: „Søndenfor Stø- 

 ren bro gik flommen næsten op til jernbaneskinnerne. Det 

 manglede 4 — 5 tommer paa, at hele banelegemet skulde have 

 staaet under vand. 



Docent Kolderup har meddelt mig, at hr. Rekstad iaar for 

 Bergens musæums regning har foretaget bræmaalinger; men ved 

 at henvende mig til bestyreren af Norges geologiske undersøgelse, 

 dr. H. Reusch, fik jeg til svar, at der intet fandtes af oplys- 



