54 S. O. F. OMANG 



som har et saa egenartet utseende, at man vilde være tilbøielig 

 til at anse dem som hørende til en egen art, om de ikke fandtes 

 sammen med normalt utviklede individer og var forbundet med 

 disse ved overgangsformer. Blomstringstiden falder i Ustedalen 

 i overensstemmelse med den større høide over havet senere end 

 i Meråker. Mine eksemplarer, alle i [uld blomstring, er samlet 

 inden tidsrummet ^Vt — ^Vt- Andre PiloseUa-îormer end lï. 

 praestahile og den nedenfor nævnte form av H. aïbatulum traf 

 jeg ikke paa i Ustedalen, og jeg skulde være tilbøielig til at tro, 

 at andre ikke forekommer. Som det sees av de opregnede vokse- 

 steder, er H. praestahile meget almindelig i Ustedalen. 



Formene fra Hydalen og Bjøberg har kortere og mørkere 

 kurvskjæl med næsten begsorte kjertler. Forøvrig varierer planten 

 i Hemsedal paa lignende vis som i Ustedalen. Formene med 

 lysere, mere graafiltet svøp fører her over i former, som er at 

 henregne til H. platylepodes Om. (se nedenfor), der sikkert er 

 nær besiegtet med H. praestahile. Eksemplarene fra Hovde 

 ligner i svøpet H. vagans Dahlst. (Herb. Hier. Scand., Gent. 

 XVI no. 11), men er sikkert blot en form av H. praestahile. 

 Det fremgaar av det følgende, at øvre Hemsedal er langt rikere 

 paa Pilosella-lormer end Ustedalen. 



H. platylepodes Om. 



Omang: Hier. unders, i Norge I, pag. 203. 

 Hallingdal: Hemsedal: ved Fagersætvand i Grøndalen ; 

 mellem Tuv og Rjukandefoss. 



H. pervagoides Om. 



Omang: Hier. unders, i Norge TI, pag. 263. 

 Hallingdal: Hemsedal: Gravsæt (nær Vännen vand); 

 Brandvold; ved Fagersætvand i Grøndalen. 



H. canovillosum Om. 



Omang: Hier. unders, i Norge III, pag. 194. 



