HIERACIUMFLORAEN I HALLINGDAL OG VALDRES 63 



obtusis instructi, pallide virescentes, basi vulgo violacei. An- 

 thela oligocephala simplex vel composita contracta vel ramo 

 immo longe distante, ramis crassiusculis dense albo-tomentosis 

 glandulis atris brevioribus at sat validis sat aeqnilongis densis — 

 densissimis et setis longis basi nigra apice canescentibus sparsis 



— frequentioribus vestitis. In vol ucra majuscula crassa basi ob- 

 tuse rotundata obscure plumbeo-virentia. Squamae sat latae, 

 exteriores anguste subtriangulares late et pallide marginatae, 

 ceterae omnes medio dorso subatra marginibus usque ad apicem 

 rotundato-obtusum levissime comatulum sordide virescentes, leviter 

 stellulatae glandulis sat longis atris vel apice subcerinis crebris 



— creberrimis puisque longis basi nigra apice canescentibus spar- 

 sis — sat frequentibus vestitae. Cala th i dia sat magna ob- 

 scure lutescentia sat radiantia; ligulae marginales extus leviter 

 rubro-vittatae vel evittatae. Stylus Intens. 



Valdres: Vang: Vassendii ved Helinvandet. 



Hallingdal: Hemsedal: Brand vold og Purkestad nær 

 Tuv; mellem Fausko og Grøndalen (Ove Dahl); Hovde og Dok- 

 ken i Grøndalen. 



Denne utmerkede form staar i sine egenskaper nær H. hel. 

 veolum Dahlst. og optrær ogsaa med modifikationer, som tyde- 

 lig viser over mot denne. Den skilles ved større og tykkere 

 svøp, bredere, mere jevnbrede og buttere svøpblad, som langs 

 kanterne like til spidsen er bredt blekkantede i en smudsig bly- 

 graa tone, aldrig paa spidsen mørkfarvede, ved utvendig alm. 

 rødstripede randkroner, ved bredere og mere rundspidsede roset- 

 blad og noget stivere haarbeklædning paa stænglen. Forøvrig 

 kjendes den paa de tætte, sorte, korte, men tillike temmelig kraf- 

 tige og omtrent jevnstore kjertler paa kurvstilkene, som desuten 

 er beklædte med faa — talrikere lange, stive haar. Haarbeklæd- 

 ningen paa stænglen varierer mere eller mindre tæt. Ute i 

 naturen minder den ofte om H. croceum (Lindbl.) Dahlst., fra 

 'hvilken den dog let skilles ved bladenes form og beklædning og 

 ved de gule grifler. 



