152 S. O. F. OMANG 



Denne form, som hittil ikke er fundet utenfor det lille dal- 

 føre, Grøndalen, er habituelt vel karakteriseret ved sin vel ut- 

 viklede, tætte bladroset, hvis blad er kortstilkede, for den over- 

 veiende del bredt ovale (typisk ovale) til ovalt elliptiske — det 

 inderste blad alm. smalere og mere eller mindre spidst — fint 

 smaatandede, sjeldnere litt grovere tandede, paa begge sider 

 haarede og paa undersiden ofte svakt fiolet anløpne, ved tynd, 

 næsten ret stængel med 2 — 3, opad i størrelse jevnt avtagende, 

 smale, spidse, smaatandede stængelblad, av hvilke det nederste 

 er kort stilket og ofte fæstet lavt nede paa stænglen, samt ved 

 smal, ofte rikt forgrenet kurvstilling med tynde, opadrettede, svakt 

 buede, graalodne grener og smaa, mørke svøp med brede, til- 

 spidsede, men øverst i spidsen butte svøpblad. Svøpets beklæd- 

 ning bestaar av fine, korte haai-, nogen faa yderst fine, næsten 

 umerkelige kjertler og spredte stjernehaar, som opad helt for- 

 svinder henimot svøpbladenes spidser, men nederst paa svøpet 

 paa og mellem de noget spredt staaende basalskjæl er rikeligere 

 tilstede. 



H. haploïcum Om. 



Omang: Südnorwegische Hieracium-Sippen, pag. 154 (1910). 

 Hallingdal: Hemsedal: Hustad (nær Tuv); mellem Tuv 

 og Rjukandefos. Hol: Aarsæt i Ustedalen. 



H. ancotum Om. 



Dahlstedt: Herb. Hier. Scand., Cent XXIV, no. 69 (1911). 



Gau lis 2,5—4 dm. altus gracifis leviter flexuosus, imma 

 basi obscure violaceus, de cetero levissime coloratus — virens, 

 inferne leviter stellatus densiuscule longiusculeque villosus, su- 

 perne densius floccosus pilis sohtariis adspersus. Folia viridia 

 levissime in luteo-prasinum vibrantia vulgo ± purpureo-macu- 

 lata et saepe etiam ± rubro-violascentia, subtus pallido-vire- 

 scentia, tenuia, ba sal i a 3—4 brevius longiusve anguste petio- 

 lata, exteriora ovalia — oblongo-ovalia rotundato-obtusa obtuse 

 dentata vel minute denticulata — subintegra, basi abrupte vel 



