HIEKACIÜMFLORAEN I HALLINGDAL OG VALDRES 173 



imbricatae, flores virgineos aliquantulum superantes, exteriores 

 late lineares — triangulares obtusissiniae, ceterae sursum attenu- 

 atae at tamen apice late rotundato-obtusae, interiores late et sordide 

 viridi-marginatae, intimae paucae angustae totae virescentes saepe 

 subacuminatae, omnes apicibiis leviter albo-comatulae — sub- 

 nudae. Calathidia obscure aureo-lutea mediocria valde radi- 

 antia; ligulae apice glabrae. Stylus ferrugineus vel fuscescens, 

 siccus fusens vel nigricans. 



Hallingdal: Aal: Strand (Ove Dahl); Helgelien. Hol: 

 i urer nær prestegaarden (Ove Dahl). Sundalen (Ove Dahl); 

 Raaen (nær Hammersbøen); i Ustedalen nær Mehus, i lien op 

 for Mehus ved Thuristølen, ved Foss, mellem Foss og Aaker, 

 ved BrænnestøJen og ved Brusletten. 



Utmerker sig ved stiv, ret, temmelig tætbladet stængel, lan- 

 cetformede, spredt smaatandede blad, som har lang, smal spids 

 og opover stænglen jevnt avtar i størrelse, smal, i spidsen mere 

 eller mindre sammendragen, nedad ubegrænset, ofte rik kurv- 

 stilling med oprette, næsten rette, spredt stivhaarede grener og 

 rikt haarede kurvstilker, ved tykke, mørkgrønne, tæt langhaarede 

 svøp, som blot har enkelte, litet merkbare kjertler og svake spor 

 av stjernehaar (paa de ytre svøpblad), ved brede svøpblad med bred, 

 avrundet spids, de inderste bredt, urent grønkantede og ogsaa paa 

 spidsen tem. lyse, de ytre mørkt ensfarvede, ved mørkgule kurver 

 og mørke grifler. Haarbeklædningen er blot paa den nedre del 

 av stænglen og paa undersiden av de nedre blad noget rike- 

 ligere. 



H. peraeum Om. ^ fra Sande paa Jæderen er en meget 

 nærstaaende, men ikke helt identisk form, som blandt andet 

 skilles ved spidsere og paa spidsen mørkere svøpblad. 



Meget nærstaaende er ogsaa følgende former: 



1 Südnorwegische Hieracium-Sippen, pag. 197. 



