174 S. o. F. OMANG 



V. hirtum n. 



Foliis saepe obscure virescentibus, inferioribus intermediisque 

 etiam in pagina superiore ± pilosis, pilis caulis aeque ac iis 

 foliorum rigidioribus, involucris angustioribus glandulis paulo 

 frequentioribus vestitis et glandulis solitariis quoque in pedicellos 

 descendentibus recedens. 



Hallingdal: Aal: Sandestølen. Hol: i Ustedalen ved 

 Foss og Isungsæt. 



Faa individer bemerket og maaske blot en modifikation av 

 H. subcainllans. Skilles fra denne ved den stivere haarbeklæd- 

 ning, som paa de nedre og mellemste stængelblad ikke blot er 

 begrænset til bladenes underside, men ogsaa optrær paa deres 

 overside, ved litt smalere svøp og nogen flere kjertler paa svøpet 

 og kjertler ogsaa øverst paa kurvstilkene. Bladene er oftest 

 mørkere grønne end hos nævnte form. 



v. epilosipes n. 



Pedicellis epilosis vel pilis raris praeditis, dense albo-tomen- 

 tosis, foliis acutius longiusque porrecto-dentatis et stylis luteis 

 vel subluteis recedens. 



Hallingdal: Hol: ved Holsfjorden nær Rud og paa en 

 eng ret overfor kirken. 



Især skilt fra H. suhcapillafis ved de lyse grifler og de 

 helt eller næsten haarløse kurvstilker, som ogsaa har finere, tæt- 

 tere og mere hvit stjernefilt. 



ff. sparsifolium Lbg. 



Et enkelt eksemplar av en form, som ved sine smaa svøp 

 med sparsommere haarbeklædning nærmest tilhører H. dimi- 

 nutum Lbg., men ved bredere blad ligner paa den i Lindebergs 

 -exs. no. 80 utdelte sparsifolium-iorm, er samlet mellem Kvam 

 og Sønderol i Vang i Valdres. 



