192 S. O. F. OMANG 



subdensiuscule breviusque pilosa — glabriuscula, marginibus sat 

 dense longiusculeque ciliata, subtus densiuscule longiusculeque 

 pilosa, inferiora in costa saepe densissinie pilosa. Anthela 

 polycephala composita paniculata + indeterminata, ramis arcuatis 

 sat patentibus, superioribus acladium 3 — 25 mm. altum paulum 

 superantibus, inferioribus ex axillis foliorum caul, evolutis magis 

 erectis, sat dense albo-floccosis glandulis inaequilongis frequen- 

 tibus, in pedicellis densius albo-floccosis creberrimis, obsitis; In- 

 volucra atro-virentia angustiuscula basi obtuse rotundata. 

 Squamae latiusculae obtusae (vel intimae paucae acutae), 

 exteriores anguste triangulares, intermediae late sublineares apice 

 cito attenuatae, interiores viridi-marginatae, dorso floccis raris 

 adspersae, marginibus anguste at distincte floccoso-limbatae, apici- 

 bus albo-comatulae, glandulis fuscis inaequilongis, raro pilo uno 

 alterove intermixto, dense — confertis vestitae. Galathidia 

 obscure lutescentia, diam. cire. 3 cm., sat radiantia, apicibus ligu- 

 larum leviter ciliatis. Stylus siccus nigricans. 



Hallingdal: Hol: i Ustedalen ved Fosshaugen (nær Foss), 

 Brænnestølen (i lien op for Foss), Berdølsgaard (nær Gjeilo), mel- 

 lem Nygaard og Fjeldberg (Ove Dahl) og ved Fjeldberg (Ove 

 Dahl). 



Utvilsomt er denne form nær besiegtet med H. leptocepha- 

 lum Fr. (beskrevet i Hieraciologiske unders. II, pag. 362). Saa- 

 vel svøpenes og svøpbladenes form som bladenes konsistens og 

 indumentet paa plantens forskjellige deler stemmer nøie overens 

 med den. Derimot er der fremtrædende avvikelser i andre hen- 

 seender. H. leptocephalum er en meget høiere og grovere ut- 

 viklet form, med tyk stængel, talrikere — indtil 15 — , bredere, 

 aldrig jevnbrede, men mere eller mindre elliptiske, buttere stængel- 

 blad og med tætte, vel utviklede tænder paa de nedre stængel- 

 blad og basalbladene, især paa disses bredt vingede stilker. Men 

 trods disse betydelige avvikelser, som gir begge former et saa 

 forskjellig habituell utseende, at man ved første iagttagelse neppe 

 aner, at der er forbindelse mellem dem, tyder overensstemmel- 



