TO GKÜNDRASER I DET DANSKE FOLK 205 



skalle og lav-k ortskalle. Et umaatelig matematisk apparat 

 er imidlertid ikke altid tilstrækkelig til at paavise det reale eller 

 logiske sammenhæng mellem fænomenerne. Det kan vel være 

 værd at forsøke en mere enkel, gennemsknelig og direkte under- 

 søkelsesmetode likeoverfor de foreliggende kendsgerninger. 



For en del aar siden (Landnåm i Norge 1904), har jeg gjort 

 opmærksom paa en simpel fremgangsmaate ved studiet av de 

 lovmæssige korrelasjoner mellem de forskellige antropologiske 

 karakterer der gir raserne sit faste typepræg, som bringer til 

 klart uttryk de hovedresultater de mange tal i de store tabeller 

 fra de grundlæggende maalinger indeholder. Metoden synes 

 ikke at ha vakt nogensomhelst opmærksomhet, den fremsattes 

 saa at si i forbigaaende i et arbeide paa norsk, med væsentlig 

 andre opgaver. Det kan vistnok synes dristig at indlate sig paa 

 et forsøk paa en antropologisk analyse av de danske maalinger 

 efter min enkle „af fi n itets-m etode", bakefter at tabellen er 

 behandlet med den utsøkt omhyggelige „iakttakelsesteoretiske" 

 teknik som C. Burrau har anvendt. Hans beregning antas at 

 repræsentere det høieste man for tiden kan naa til i retning av 

 matematisk nøiagtighet og finhet. Det er et svært appaiat, med 

 et overvældende tidsslukende beregningsarbeide av reducerede 

 potenssummer m. m. Vel finder man i avhandlingen MDA bare 

 de endelige tabeller, men allerede disse med sine 10-sifrede tal- 

 rækker gir et tilstrækkelig imponerende indtiyk. Der gaaes „ikke 

 nærmere ind paa den tekniske procès ved utregningen av disse 

 tal, der sammen med fortrinlig kontrol paa regnmgens rigtighet 

 er fremgaat av beregning av partialsummer efter „taarntræk", 

 „løpertræk" og „springertræk" paa det av hyppighetsskemaet 

 fremstillede sjakbræt" (MDA I, 247). Men vi føler os uten 

 videre overbevist om at det er et svakt uttryk naar C. Burrau 

 betegner det som et „betydelig arbeide", 



Indførelsen av matematiske hjælpestørrelser i stedet for de 

 direkte foreliggende maal og deres indbyrdes forhold kan være 

 smuk rent beregningsteknisk. Men det kan vanskelig nægtes at 



