210 ANDR. M. HANSEN 



væsentlig fordel — det er overordenllig let at sammenligne de 

 nærliggende smaa talstørrelser og overse deres fordeling utover 

 observasjonsfeltet, seriasjonens rubriker. 



Det er klart at individual-maalene maa inddeles i rubriker. 

 Man maa slaa sammen til en gruppe høiden fra flere centimeter 

 i serien, hodelængder indenfor flere mm. s spand, flere indekser. 

 De absolute tal har ingen betydning i og for sig, de veksler 

 om man regner i tommer i stedet for centimeter. Man kan jo 

 holde sig til de mest gængse antropologiske inddelinger, i doliko-, 

 meso- og brakykefale, med grænse ved indeks 77 og 80 efter 

 Broca, eller om man vil efter den biologisk urimelige „kvinære" 

 inddeling. Hvis man imidlertid vil gaa fuldstændig forutsætnings- 

 løs til undersøkelse av en bestemt befolkning, er det mest rasjo- 

 nelt at gaa ut direkte fra observasjonerne, finde ut middeltallene 

 og opstille rubrikerne i forhold til disse. De fundne middeltal 

 fører simplest til en 3-deling, med en midtre gruppe mellem symme- 

 triske ekstreme. Ved finere inddeling kommer man av praktiske 

 grunde enten til en 5-deling eller en 6-deling. Falder middeltallet 

 med sin ialmindelighet store vægt ved et helt tal. midt i en stor 

 rubrik, f. eks. ved indeks 81 0, faar man ikke anledning til at 

 dele den midtre gruppe av 3 i to symmetriske halvdele, saa vi 

 maa beholde en midtgruppe mellem de 2delte ekstreme: 5 deling. 

 Falder derimot middeltallet omtrent midt mellem to original- 

 rubriker, ved 81*5 f. eks. kan man dele ogsaa midtgruppen: 

 6-deling. Ved denne underinddeling kan man ta to forskellige 

 Tiensyn, enten at faa det samlede antal delt i nogenlunde kvan- 

 titativt jevnbyrdige grupper, eller man tar særskilt hensyn til de 

 ekstreme former og deler mere efter indeksens kvalitative varie- 

 ring. Det gjælder i det enkelte tilfælde at veie hensynene og 

 ikke la sig binde blindt i de faste skemaers mekanisme. 



Hvor man ikke har en antropologisk homogen befolkning, vil 

 tallene ikke kutme falde symmetrisk fra midtaksen, hyppighets- 

 kurven blir mere eller mindre skev eller faar sekundære toppunkter. 

 Ved en blanding av to raser vil de sjelden veie likt og den over- 



